K A N T
K A N T
K A N T
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
BARTÓK GYÖRGY : KANT – III. Kant teoretikus filozófiája.<br />
viszonyulnak a tárgyakra s amelyek által mi a tárgyakat teljesen apriori gondoljuk. A transzcendentális<br />
logika, amely tulajdonképpen az értelem és az ész — Verstand és Vernunft — a priori törvényeit kutatja,<br />
ismét két részre oszlik: a transzcendenlális analitikára, amely az értelem apriori fogalmát teszi vizsgálat<br />
tárgyává, és a transzcendentális dialektikára, amely az ész apriori fogalmait kutatja. A transzcendentális<br />
esztétika feladata választ adni erre a kérdésre: hogyan lehetséges a tiszta matematika? a transzcendentális<br />
analitika azt vizsgálja: hogyan lehetséges a tiszta természettudomány? — és végül a transzcendentális<br />
dialektika ezt a problémát akarja megoldani: hogyan lehetséges a metafizika?<br />
A transzcendentális esztétika — amely magában foglalja Kant tér-, és id elméletét annak<br />
megállapításával kezd dik, hogy valamely ismeretet a tárgyra a szemlélet (Auschauung) által<br />
vonatkoztatunk. Ez a szemlélet azonban csak úgy lehetséges, ha az illet tárgy adva van és a mi<br />
érzékiségünkre hatást gyakorol. Az érzékiség (Sinnlichkeit) ugyanis az a képességünk, amely által mi<br />
képzeteket nyerünk a tárgyakról. Tehát az érzékiség által nekünk a tárgyak adva vannak s az érzékiség<br />
ezekr l szemléleteket nyújt. Ezzel szemben — amint majd látni fogjuk — az értelem által a tárgyakat<br />
gondoljuk s t le nyerjük a fogalmakat. Ámde minden gondolkozásnak végül szemléletekre kell vonatkoznia s<br />
tehát a szemléleteket nyújtó érzékiségre, mert érzékiség és szemléletek nélkül a tárgyak nekünk adva<br />
nincsenek. Az a szemlélet már most, amely a tárgyra az érzet által vonalkozik (érzet nem egyéb, mint egy<br />
tárgy hatása az érzékiségre) az empirikus szemlélet s ennek az empirikus szemléletnek meghatározatlan<br />
tárgya a jelenség. (Erscheinung). A jelenségben azt, ami az érzetnek felel meg, nevezi Kant a jelenség<br />
anyagának, azt pedig, ami által a jelenség sokféléje bizonyos viszonyokba rendeztetik, a jelenség<br />
formájának. Miután pedig az, ami által az érzetek bizonyos viszonyba rendeztetnek, nem lehet ismét érzet,<br />
ezért a jelenségek anyaga ugyan aposteriori van adva, ellenben formájának apriorinak kell lennie. Az apriori<br />
forma tehát a tapasztalatot megel zi, Kant szerint „a kedélyben" (ma „lélek"-nek mondanók) apriori<br />
feltalálható. „Az érzékiség tiszta formája maga is tiszta szemlélet." Ha egy test képzetéb l mindent<br />
eltávolitok, ami benne az értelemb l származik (substantia, er stb), megmarad ebb l a képzetb l végül a<br />
kiterjedés és alak, amelyek a tiszta szemlélethez tartoznak.<br />
A transzcendentális esztétika az érzékiség apriori elveit vizsgálja. Ebb l a célból el ször is elszigeteli az<br />
érzékiséget, kizárván bel le mindazt, ami az értelemb l és az érzetb l került bele, hogy más ne maradjon<br />
meg bel le, mint a tiszta szemlélet és a tiszta forma, amelyet egyedül képes apriori szolgáltatni az érzékiség.<br />
Ha ezt az elszigetel m veletet végrehajtottuk, akkor azt találjuk, hogy az érzéki szemléletnek két tiszta<br />
formája van, mint apriori ismeretek elve: a tér és az id , amelyek mint a tapasztalatot megel z s ett l<br />
független szemléletek, biztosítják a tiszta matematikának egyetemes érvényét és ismereteinek<br />
szükségszer ségét, azaz lehet vé teszik a matematikát, mint tudományt.<br />
A tér a priori adottságát Kant négy érvvel bizonyítja. El ször: a tér nem empirikus fogalom, amelyet a<br />
küls tapasztalatból vontunk el, mert ha bizonyos érzeteket valamely tárgyra akarok vonatkoztatni, akkor<br />
már adva kell lennie a tér képzetének, tehát maga a küls tapasztalatok is csak a tér képzete alapján<br />
lehetségesek. Másodszor: e tér szükségszer képzet, amely minden küls szemléletnek alapja, mert soha<br />
sem képzelhetjük el, hogy nincsenek tárgyak a térben. A tér tehát a jelenségek lehet ségekt l s mint apriori<br />
képzet, a küls jelenségeknek alapja. Harmadszor: a tér nem diskurzús azaz általános fogalom, hanem<br />
tiszta szemlélet, mert csak egyetlen tért tudunk elképzelni s ha több térr l beszélünk, akkor ezeken csak az<br />
egy és ugyanazon egyetlen tér részeit értjük. Ezek a részek pedig nem létezhetnek az egyetlen, átfogó tér<br />
el tt, hanem csak benne gondolhatók. Negyedszer: a tér egy végtelen adott nagyság. A fogalom, mint olyan,<br />
soha sem gondolható úgy, hogy a neki megfelel tárgy a tárgyaknak végtelenségét foglalja magában, míg<br />
ellenben a tér így gondolható, miután részei egész a végtelenségig egyszerre vannak. Tehát a tér apriori<br />
szemlélet és fogalom.<br />
Eként bebizonyíttatván a térnek apriori szemlélet volta, magyarázatot nyert egyszersmind a geometriának<br />
lehet sége is, miután a geometria az a tudomány, amely a tér tulajdonságait szintétikusan és mégis apriori<br />
határozza meg. Ez pedig csak úgy lehetséges, hogy ha a tér már eredetileg szemlélet, mert egy puszta<br />
fogalomból nem vezethet k le olyan tételek, amelyek a fogalman túl mennek, amint az a geometriában<br />
történik.<br />
Ugyanezzel a négy bizonyítékkal állapítja meg Kant az id r l is, hogy ez nem tapasztalati fogalom,<br />
amelyet a küls tapasztalatból vonunk el, hanem szemléletünk alapja; nem is diszkurziv fogalom, hanem az<br />
érzéki tapasztalat tiszta formája, apriori szemlélet.<br />
A tér és az id , mint tiszta szemléletek, a szemlél tevékenység konstitutiv elvei, amelyek tulajdonképpen<br />
azt a törvényszer séget jelentik, amely megnyilatkozik a szemlélet sokféleségének rendezett egységbe<br />
foglalásánál. E két tiszta szemlélet tesz lehet vé minden apriori szintétikus ismeretet, teszi tehát lehet vé a<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 16 -