értekezés - Állatorvostudományi Doktori Iskola
értekezés - Állatorvostudományi Doktori Iskola
értekezés - Állatorvostudományi Doktori Iskola
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
indukálta értékektől. A SE2102 és a SE∆155 között ebben a tekintetben sem figyelhettünk<br />
meg jelentős különbséget.<br />
Mivel az IL-8 indukáló hatás szoros összefüggésben áll az adott baktérium inváziós<br />
képességeivel (Eckmann és mtsai., 1993) – minél invázívabb egy baktérium, annál erősebb az<br />
IL-8 stimuláló hatása az epitheliális sejtekre nézve – ezért feltételezhetően az IL-8 indukció<br />
csökkenésének hátterében is elsősorban a flagella termelés hiánya áll, míg a plazmidmentesség<br />
csupán másodlagos szerepet játszhat. Az IL-8 az egyik legfontosabb kemotaktikus<br />
faktor, amely elősegíti az effektor immunsejtek (granulociták, makrofágok) fertőzés helyére<br />
való áramlását, ezzel kulcsszerepet játszik a lokális fertőzés felszámolásában.<br />
A biztató sejt inváziós kísérletek folytatásaként, amelyekben már a flagella hiányos SE2102<br />
mutáns is csökkent inváziós értékeket mutatott, in vivo körülmények között is teszteltük a<br />
vakcina jelölt törzseket. Az állatkísérletek során orálisan fertőzött SPF naposcsibéket<br />
használtunk, melyek éretlen bélflórájuknak és immunrendszerüknek köszönhetően igen<br />
fogékonyak a Salmonella fertőzésekre.<br />
Az in vivo előkísérletek kezdeti fázisában az elsőként előállított non-motil mutánsok kerültek<br />
tesztelésre szerv invázió és vakbél kolonizáció tekintetében (XIV. táblázat), majd a második<br />
kísérletsorozatban a SE2102 flagella mentes mutáns plazmidűzött változatait vizsgáltuk<br />
ugyanígy (XV. táblázat).<br />
Érdekes, hogy a vizsgálatba vont non-motil mutánsok bár genetikai értelemben azonosak<br />
voltak, hiszen a korábbi szekvencia adatok alapján ugyanabban a fliD flagelláris génben,<br />
ugyanabban a pozícióban hordozták az inszerciót, a szerv inváziós értékeik mégis nagy<br />
eltéréseket mutattak (XIV. táblázat). A lép invázió értéke ezekben a kísérletekben szinte<br />
mindig meghaladta a máj invázió értékeit, mely arra utal, hogy a makrofágok és granulociták<br />
szalmonellákkal terhelt sejtjeit a lép nagyobb hatékonysággal gyűjti be.<br />
Összességében elmondható, hogy a nem mozgó mutánsok in vivo szervinváziós képessége<br />
nem csökkent olyan jelentősen, mint azt az in vitro sejtinváziós kísérletek után vártuk volna.<br />
Magyarázatul szolgálhat erre, hogy a naposcsibe sokkal komplexebb rendszert jelent az in<br />
vitro sejtkultúrákhoz képest (Baumler és mtsai., 2000). Ennek példáját láttuk a S. Hadar (és S.<br />
Typhimurium) törzsek quorum sensing növekedésgátló hatásának vizsgálata kapcsán is<br />
(Nógrády és mtsai., 2003a, 2003b).<br />
A plazmid mentes mutánsokon végzett inváziós-kolonizációs vizsgálatok sokkal<br />
kiegyensúlyozottabb eredményeket hoztak, mint a korábbiak. Ebben szerepe lehetett az<br />
idevágó kísérletekben használt „laboratóriumi” minőségű SPF White Leghorn<br />
102