EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
összefügg azzal a hipotézissel, mely szerint azok a szervezetek, amelyek már legalább egy rugalmas<br />
foglalkoztatási formát bevezettek, nyitottabbá válnak a többi atipikus forma alkalmazására is. Amire<br />
azonban a nemzetközi kutatások is felhívják a figyelmet, hogy a rész- és teljes munkaidős<br />
foglalkoztatások közötti váltások hazánkban szinte lehetetlenek, azaz az ilyen típusú megoldások<br />
Magyarországon véglegesnek tekinthetők, a bennük rejlő további, foglalkoztatási rugalmasság nem<br />
lehetséges.<br />
3.2.3. <strong>Munka</strong>erő-kölcsönzés<br />
A <strong>Munka</strong> Törvénykönyve (Mt.) definíciója szerint a munkaerő-kölcsönzés „olyan tevékenységet<br />
jelöl, amelynek keretében a kölcsönbeadó a vele kölcsönzés céljából munkaviszonyban álló<br />
munkavállalót ellenérték fejében munkavégzésre a kölcsönvevőnek átengedi.”<br />
A munkaerő-kölcsönzés esetén három szereplő definiálható, akik a jogok gyakorlása és a<br />
kötelezettségek teljesítése során kötelesek együttműködni. A munkavállalón kívüli – a munkáltatói<br />
jogokat, illetve kötelezettségeket megosztva gyakoroló – szereplők az alábbiak:<br />
Kölcsönbeadó: az a munkáltató, aki a vele kölcsönzés céljából munkaviszonyban álló<br />
munkavállalót munkavégzésre, kölcsönzés keretében a kölcsönvevőnek átengedi és<br />
munkáltatói jogait, illetve kötelezettségeit a kölcsönvevővel megosztva gyakorolja; őt terheli<br />
a munkaviszonnyal összefüggő valamennyi bevallási, adatszolgáltatási, levonási, befizetési<br />
kötelezettség teljesítése. Kölcsönbeadó tehát csak az lehet, akit meghatározott feltételek<br />
teljesülése esetén a munkaügyi központ nyilvántartásba vett.<br />
Kölcsönvevő: az a munkáltató, aki a kölcsönzés keretében átengedett munkavállalót<br />
foglalkoztatja. Bár a felügyeleti jogot – a munkavégzés időtartama alatt a munkavégzésre, a<br />
munkaidőre és pihenőidőre, ill. ezek nyilvántartására vonatkozó szabályok betartása<br />
tekintetében – ő gyakorolja, a munkavállalót más munkáltatónál való munkavégzésre nem<br />
kötelezheti. Kölcsönvevő bármely munkáltató lehet, nincs a kölcsönbeadóhoz hasonló<br />
megkötés.<br />
A jogviszonyban tehát három jogalany szerepel, közöttük pedig két szerződés jön létre. Az egyik a<br />
kölcsönbeadó ügynökség és a munkavállaló közötti munkaszerződés, amely egyaránt létrejöhet<br />
határozott és határozatlan időre, és amelynek tartalmára és létrejöttére a hagyományos<br />
munkaszerződéshez képest a törvény több speciális rendelkezést fogalmaz meg. A másik a<br />
kölcsönbeadó és a kölcsönvevő közötti polgári jogi megállapodás, amelyre a Ptk. általános szabályai<br />
mellett az Mt. speciális előírásait is alkalmazni kell.<br />
E konstrukcióban a kölcsönzött munkavállaló a kölcsönbeadóval áll munkaviszonyban, ám<br />
ténylegesen a kölcsönvevőnél fog munkát végezni. A munkáltatói jog- és feladatkörök a kölcsönbeadó<br />
és kölcsönbevevő között az Mt. és a felek megállapodása szerint oszlik meg. Így az Mt. alapján a<br />
kölcsönbeadót terhelik a foglalkoztatással kapcsolatos adminisztratív feladatok. Ő köteles munkabért<br />
fizetni, ő szünteti meg a munkaviszonyt. A kölcsönbevevő látja el utasításokkal a munkavállalót, ő<br />
határozza meg a munkarendet, felelős a munkavédelmi szabályokért, és az egyenlő bánásmód<br />
követelményének érvényre juttatásáért.<br />
A fejlett országokban a globális bérverseny a munkaerő árát leszorítja, és ugyanez a verseny<br />
ösztönzi a rugalmas munkaszervezési formákat is (de ezért terjednek az olyan megoldások is, mint a<br />
tartalékállomány, a munkaerő alvállalkozóvá kényszerítése, stb.) (Rozsnyai, 2002). A munkaerőpiac<br />
szerkezeti átalakulásával az időszakos munka új jelentőséget nyer, hiszen a piac egyre inkább<br />
rugalmas foglalkoztatási formákat követel, és ehhez mind a vállalkozásoknak, mind pedig az általuk<br />
foglalkoztatott munkavállalóknak alkalmazkodniuk kell. Ennek egyik lehetséges megoldása a<br />
munkaerő-kölcsönzés, ami az elmúlt években, a cégek és a munkavállalók piaci kényszerekhez való<br />
alkalmazkodásának köszönhetően egyre nagyobb méreteket ölt. Az időszakos munkaerő-közvetítő<br />
vállalatoknak korábban csak rövidtávú munkaerőhiányt kellett áthidalniuk, ma már viszont egyre<br />
inkább hídként szerepelnek a munkát kereső emberek és az állást betölteni kívánó vállalatok között. A<br />
vállalatok számára fontos, hogy a személyzettel kapcsolatos költségeket pontosan ki tudják számítani,<br />
hiszen költségminimalizálásra törekszenek, ami a költségek ismerete nélkül nehézkes lenne. Nem<br />
mindig gazdaságos és hatékony megoldás kis rendelésállomány esetén a dolgozók elbocsátása,<br />
52