EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Egy szervezet erőforrásai és képességei csak akkor válhatnak versenyelőnnyé, ha a menedzsment<br />
képes azokat felismerni, hatékonyan alkalmazni és fejleszteni. Felvetődik a kérdés, hogyan ragadható<br />
meg az emberi erőforrás mint a szervezet stratégiai erőforrása, és hogyan lehet az egyéb immateriális<br />
eszközöket, pl. a tartós vevőkapcsolatokat értékelni, fejleszteni, a külső és belső érintetteket ezen<br />
eszközök állapotáról informálni, a szervezet vagyonában megjeleníteni. Ezek a kérdések hosszú idő<br />
óta foglalkoztatják a közgazdászokat, az üzletembereket, a menedzsereket, és a számviteli<br />
szakembereket. Az ilyen immateriális „javak” értékének mérése a számvitel szent Grálja. Az elmúlt fél<br />
évszázadban meg-megújuló kísérleteknek lehettünk tanúi az emberi erőforrások és az immateriális<br />
javak értékelésére és kimutatására, mindeddig kevés sikerrel.<br />
Ugyanakkor a munkavállalók szakismerete, tanulási készsége, az információk és a tudás<br />
hasznosulása, vagy a szervezeti kultúra sok vállalat számára messzemenően értékesebb, mint tárgyi<br />
eszközeik. Az immateriális javakat – nem úgy, mint a termékeket, technológiákat – nehéz utánozniuk<br />
a versenytársaknak, mert az emberek és szervezetek egyedi tudásában, képességeiben gyökereznek,<br />
így ezek a fenntartható versenyelőny forrásai. Ha a menedzserek képesek megtalálni a módját, hogy<br />
az immateriális javak értékét, hozzájárulásukat a szervezeti cél megvalósításához megállapítsák,<br />
sokkal könnyebben tudják felmérni és irányítani vállalatuk versenyhelyzetét.<br />
Az új gazdaság<br />
„Ma az egyetlen igazán értékes erőforrás az egyének és a társadalom számára egyaránt a tudás. A<br />
tudással minden mást meg lehet teremteni. A tudás termelőeszközzé vált” – állítja Peter Drucker, a<br />
Harvard világhírű menedzsmentprofesszora.<br />
A gazdaság napjainkban jelentős átalakuláson megy keresztül, megváltoznak a szervezetek<br />
működési keretei. Az információtechnológia forradalma, a globalizáció és a verseny kiéleződése mind<br />
hozzájárulnak ezekhez a változásokhoz. A materális javak, úgymint ingatlanok, tárgyi eszközök, pl. a<br />
rugalmas gyártórendszerek, az újfajta anyagok, a szerszámok továbbra is jelentős szerepet játszanak<br />
a javak és szolgáltatások előállításában, de jelentőségük az immateriális, tudásalapú eszközökkel<br />
szemben visszaszorulóban van. A jelentőségbeli eltolódás pedig kritikus kérdéseket vet fel az<br />
intellektuális tőke menedzselésével kapcsolatban. Kérdés, hogyan értékeljünk olyan tételeket, mint<br />
márkanév, kereskedelmi titok, fejlett gyártási folyamatok, elosztási hálózatokhoz való hozzáférés, vagy<br />
a munkavégzéssel kapcsolatos kompetenciák, esetleg a vállalati kultúra mint a szervezet értékes<br />
eszköze, és hogyan kommunikáljuk ezeket kifelé, hogy a fejlesztésükhöz szükséges tőkét a tőkepiacon<br />
reális áron be lehessen szerezni.<br />
Gyakori tévhit, hogy az immateriáliák csak a high-tech iparban jelentenek versenyelőnyt. A<br />
gazdaság valamennyi szektorában tapasztalható az intellektuális tőke jelentőségének növekedése. Az<br />
acéliparban a fejlesztések révén jelentősen csökkent az egy tonnára jutó bérköltség. A légi közlekedési<br />
ágazatban a helyfoglalási rendszer képezi a legnagyobb bevételi forrást, a fogyasztási cikkek esetében<br />
a jól ismert márkanév. A hagyományos gyártó ágazatok vállalatainál a számítógépes tervezés<br />
felváltotta a költséges tervezési, rajzolási folyamatokat, a példák sora végtelenül folytatható.<br />
Az elmúlt korszak gazdasági változásai során egyre nagyobb teret kapnak a tudásalapú<br />
vállalkozások, részarányuk a gazdasági szerkezeten belül folyamatosan növekszik. Mit tekintünk<br />
tudásalapú vállalkozásnak? Azokat a szervezeteket, amelyekben a termék és szolgáltatás előállítása<br />
tudást, kreativitást igényel, s a képzett szakemberek képességüket az ügyfelek egyedi, összetett<br />
problémáinak megoldására fordítják. Archetípusa a tanácsadó cég. Ugyanebbe a kategóriába<br />
tartoznak az egyéb szellemi és személyes szolgáltatásokkal foglalkozó cégek, a telekommunikáció, a<br />
médiavállalkozások, az informatikai cégek. Közös jellemzőjük, hogy az értékteremtés elsődleges<br />
forrása a tudás.<br />
Az immateriális javak felértékelődésének további oka a szolgáltatási ágazat megerősödése a<br />
gazdaságban. Az ipari társadalom kezdetén a gazdasági szerkezetben jelentős átalakulás következett<br />
be, a mezőgazdaság részaránya a bruttó nemzeti termékben, majd a foglalkoztatottak számában és a<br />
nemzeti vagyonban is lecsökkent, és átadta vezető pozícióját az iparnak. Az ipar több mint száz évig<br />
volt a fejlett országok vezető szektora. A fejlett országok gazdasági szerkezetátalakulásának<br />
folyamatát vizsgálva, de akár hazánkét is, azt tapasztalhattuk, hogy ezt követően a mezőgazdaság<br />
részaránya tovább csökkent, és az ipari szektor dominanciája mellett növekedésnek indult a<br />
szolgáltatási ágazat. Az elmúlt évtizedben bekövetkezett változások nyomán az ipar vezető szerepe is<br />
244