EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
EMBERI ERŐFORRÁS MENEDZSMENT - Munka
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Szemelvény<br />
Napjainkban az európai integráció egyik legfontosabb kérdésévé vált a munkaerő mobilitása:<br />
mennyiben lesz képes az európai integráció a technológiai fejlődés által megkövetelt mértékben mobil<br />
munkaerőt biztosítani? Világossá vált, hogy a mind élesebbé váló gazdasági és legfőképpen<br />
technológiai versenyben csakis akkor maradhat versenyképes az európai gazdaság, ha a permanens<br />
változásokhoz folyamatosan alkalmazkodni képes munkaerőt tud felmutatni. Felmerül ugyanakkor a<br />
kérdés, hogy a munkaerő magas fokú mobilitása nem jár-e a humán tőke és ezáltal a gazdasági<br />
fejlődés koncentrálódásához egyes régiókban, míg leszakadáshoz másokban. Tanulmányunkban ezt a<br />
kérdést vizsgáljuk, és a technológiai fejlődés, humán tőke és migráció hármas kapcsolatrendszerét<br />
kiegészítjük a mobilitás jellegzetesen európai korlátaival valamint a társadalmi tőke szerepével.<br />
Vizsgálódásunknak a Bologna-folyamat ad keretet, amely az Európai Unió egyik legmarkánsabb<br />
törekvése a mobilitási probléma kezelésére.<br />
Migráció és mobilitás Európában – felzárkózás vagy „agyelszívás”?<br />
Mobilitás és a Bologna-folyamat<br />
Sebestyén Tamás<br />
A huszadik század második felében fokozatosan formálódó európai integráció nem titkolt célja,<br />
hogy válaszokat adjon a világgazdasági versenyben az Amerikai Egyesült Államok részéről érkező<br />
kihívásokra. Mivel a gazdasági növekedésnek mára kitüntetett tényezőjévé vált a munkaerő<br />
képzettsége, valamint a technológiai haladás s e kettő megfelelő illeszkedése, hamar nyilvánvalóvá<br />
vált, hogy az Egyesült Államok ebből a szempontból egy hallatlan előnnyel rendelkezik az európai<br />
gazdasági térrel szemben: nevezetesen az ottani munkaerő nagyfokú mobilitásával, ami ezt az<br />
illeszkedést elősegíti (Barakonyi, 2002a).<br />
Erre a kihívásra az európai döntéshozók igyekeztek a probléma gyökeréhez nyúlni, s a Bolognai<br />
Nyilatkozattal 1999-ben útjára indult a mára Bologna-folyamatnak elkeresztelt felsőoktatási koncepció<br />
(Barakonyi, 2002a). Az időközben részletezett és konkrét célok formáját is öltő elképzelés [(Prágai<br />
nyilatkozat, 2001), (Berlini nyilatkozat, 2003)] hat alapvető elemből tevődik össze, amelyek közül a<br />
legfontosabb a transzparencia elve, azaz az átlátható képzési rendszer megteremtése. Ez a célkitűzés<br />
további öt ponttal egészül ki (kétciklusú képzés, kreditrendszer, minőségbiztosítás, hallgatói és kutatói<br />
mobilitás, európai identitás kialakítása), amelyek azonban végső soron az átláthatóság fenti célját<br />
támogatják, így ezek alcélokként is felfoghatók (Barakonyi, 2002a, 2002b).<br />
A Bologna Folyamat alapgondolata szerint az európai munkaerő immobilitásának hátterében<br />
részben az európai országok felsőoktatási rendszereinek, különösen az együtt működés terén<br />
tapasztalható, meglehetősen kaotikus volta áll. Ennek oka, hogy a jelenlegi sokszínű, de egymással<br />
nem kommunikáló felsőoktatási intézmények által kibocsátott diplomákat, és képzettséget adó<br />
bizonyítványokat a munkaadók nem tudják összehasonlítani: néhány nemzetközileg is elismert<br />
egyetemen szerzett végzettség esetén erre lehetőség van, azonban a legtöbb intézmény nem, vagy<br />
csak az adott országban ismert. Az átláthatóság tehát nem kizárólag a felsőoktatásnak szól, hanem<br />
ugyanígy a leendő munkaadóknak is: az átlátható képzési rendszerek és a minőségbiztosítás lehetővé<br />
teszik, hogy a munkaadó összehasonlíthassa a különböző országok felsőoktatási intézményei által<br />
kibocsátott diplomákat.<br />
A fő cél tehát egy olyan Európai Felsőoktatási Térség létrehozása, amely kiküszöböli a jelenlegi,<br />
egymástól többé-kevésbé elszigetelt felsőoktatási intézmények átláthatatlan kapcsolatait, s helyére<br />
egy egységes keretek között működő, azonban sokszínűségét megőrző rendszert állít (Bolognai<br />
Nyilatkozat, 1999). Van az elgondolás mögött egy másik motiváció is, ez pedig az Európai Unión belüli<br />
kutatás-fejlesztési tevékenység fejlesztésében nyilvánul meg. Ahhoz, hogy az egész európai<br />
felsőoktatás versenyképes legyen az amerikaival, szükséges, hogy az egyetemi kutatóműhelyek<br />
hasonlóan színvonalas munkát legyenek képesek végezni. Ma már látható, hogy ez csak az<br />
intézmények és kutatóműhelyek széles körű együttműködésével valósítható meg, amelynek a feltételei<br />
azonban jelenleg csak elszigetelt esetekben adottak.<br />
222