Osho: Tantra: A lélekhez a szexualitáson keresztül
Osho: Tantra: A lélekhez a szexualitáson keresztül
Osho: Tantra: A lélekhez a szexualitáson keresztül
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Osho</strong>: <strong>Tantra</strong>: A <strong>lélekhez</strong> a <strong>szexualitáson</strong> <strong>keresztül</strong><br />
A szexuális energia az alap<br />
A joga harcol ezzel - a tantra felhasználja, átalakítja.<br />
Első kérdés:<br />
Mester mi a különbség a transzcendális joga és a tantra között?<br />
Nem ugyanaz a kettő?<br />
Ha megtalálod az összefüggéseket, akkor megtaláltad a kulcsot önmagadhoz- a<br />
Tudathoz.<br />
Más szóval: benned Isten keresi önmagát.<br />
A tantra és a joga<br />
A tantra és a jóga alapjaikban különböznek egymástól. Az eredmény, a cél egy, de a<br />
módszer nem csak hogy különböző, de ellentétes. Ezt a különbséget alapjaiban kell<br />
megértenünk. A jóga egy módszer, egy technika, éppúgy, mint a tantra. Az ember<br />
csak tapasztalatból tanul; abból amit tesz. A cselekedet formál — ez igaz mindkét<br />
esetben. A jóga küzd az ego ellen, ez a módszer a harcosé. A tantra nem harcol. Épp<br />
ellenkezőleg, elfogadja azt, ami van. A tantrika szabadon cselekszik, de éberen<br />
figyeli azt, amit csinál. A tantra éberségből fakad, a joga figyel. A tantra elfogad és<br />
figyel. A tantra szerint akármit csinálsz, te része vagy a Teremtésnek, így nem<br />
állhatsz ellentétben azzal, ami van. Változol, egyre tudatosabbá válsz, és egy ponton<br />
ráébredsz önmagadban arra, hogy ki is vagy valójában. Nincs ellentét. Hogy lehetne,<br />
amikor te szerves része vagy az életnek? Rajtad <strong>keresztül</strong> cselekszik a Teremtés. mi<br />
értelme van ellentéteket keresni? Ha megtalálod az összefüggéseket, akkor<br />
megtaláltad a kulcsot önmagadhoz — a Tudathoz. Más szóval: benned Isten keresi<br />
önmagát.<br />
A jogaban harcolsz lényeddel. Magad fölé akarsz emelkedni. Az, aki most vagy, és<br />
aki leszel - ellentétben állnak... Küzdj - mondja a joga-, verekedj, győzd le azt, aki<br />
vagy, és a küzdelemben majd felismered magadban az Embert. A joga olyan, mint a<br />
halál. Meg kell halnod ahhoz, hogy újjászüless. Meg kell ölnöd ösztöneidet, meg kell<br />
ölnöd vágyaidat, mindent, ami eddig mozgatott. A tantra szerint: fogadd el, aki vagy -<br />
teljes lényedet. Ez a kiindulópont. Ne vágj szakadékot az élet és a mennyország<br />
között. Mert a szakadék az ego alkotása. Nincs ellentét közted és a természet között.<br />
Nem kell meghalnod, hogy újjászüless. Csak egy éber átmenetre van szükség, és az<br />
átmenethez a módszer te vagy.
Itt van például a szexuális energia. Ez az alap, ez alkotott téged, ettől jöttél a világra.<br />
Minden sejt szaporodik a testedben. Gondolataid nagy része a szexualitással<br />
foglalkozik, számodra ez a középpont. A joga harcol a szexuális ösztönnel, és a<br />
harcon <strong>keresztül</strong> igyekszik áthelyezni a központot. A küzdelemtől erősebb leszel és<br />
megváltozol, Minél jobban harcolsz, annál erősebbé válsz. Egy ponton ráeszmélsz,<br />
hogy a szexualitás már nem fontos, és többé nem rohansz vakon ösztöneid után.<br />
14-15<br />
Egész lényed megváltozik, öntudatra ébredsz; más szóval megszületik benned a<br />
Lélek.<br />
A tantra felhasználja a szexualitásodat — nem harcol ellene, hanem átváltoztatja.<br />
Nem leszel ösztöneid ellensége, barátok maradtok. Ezt az energiát fel tudod<br />
használni. Mind erősebb, annál gyorsabb lehet a változás. Az energia nem ’gonosz',<br />
csupán használható. Nem jó, de nem is rossz. Nem kell neki irányt tulajdonítani; elég,<br />
hogy létezik. Használhatod rombolóan és használhatod építően. Építhetsz belőle falat<br />
magad köré, vagy építhetsz lépcsőket a felemelkedéshez... Tudatosan alkalmazva jóra<br />
használhatod, így barát marad. De vakon használva ellenséged lehet...<br />
Az energia semleges; attól függ, mire használod. Az ember általában úgy használja,<br />
hogy ellenség válik belőle, ami kimeríti és tönkreteszi. Az a kevés leiek is elolvad<br />
benne, amivel született.<br />
A jóga harcol, mert tudja, hogy a vágy tönkreteszi az embert. A vágy vak. A jóga azt<br />
mondja: add fel vágyaidat. A vágy tart börtönben. Győzd le őket, tedd magad<br />
szabaddá. A vágyak százfelé húznak, amíg azok erősebbek nálad, nem lehetsz Egy.<br />
De a tantra szerint csak légy éber. Figyeld vágyaidat. Ne harcolj velük, fogadd el<br />
őket, de ne vakon! Ne fojtsd el ösztöneidet, csak figyeld őket, és légy éber minden<br />
más megnyilvánulásodra is. Ha megtanultad látni önmagad, a vágyak maguktól<br />
eltűnnek. Megjelennek, de nem hatnak rád... <strong>keresztül</strong>mész rajtuk, mint a<br />
fakír a parázson, de nem égsz meg tőlük. Aki éber, az mindig kívül áll. A jóga<br />
népszerűbb, mert sok szempontból érthetőbb. Az átlagembernek úgy tűnik, hogy azt,<br />
ami rossz, ellenezni kell. A vágy rossz, a jóga ellenzi azt, tehát a joga jó.<br />
Mindenki, aki gondolkodik és elég intelligens, előbb-utóbb rájön: ő a vágyak<br />
rabszolgája, és az örökös vágyakozástól tönkre lehet menni. Mindezek ellenére az<br />
ember mégis úgy ugrál vágyai körül, mint a Paprikajancsi — ezt könnyen fel lehet<br />
ismerni tapasztalatból —, és így amikor a jóga azt mondja, küzdj vágyaid ellen, ezt<br />
azonnal megérted. Innen származik a jóga népszerűsége.<br />
A tantrát ennél sokkal nehezebb megérteni. Hogy lehet elfogadni a vágyat, és túljutni<br />
rajta 'égési sebek' nélkül...éberen? Lehetetlennek tűnik. A vágy erősebb. Hogy lehet<br />
szeretkezni, s ugyanakkor figyelni? Az átlagember számára ez veszélyesnek látszik;<br />
ez vagy lehetetlen, vagy őrülethez vezet'.<br />
A szexualitás veszélyes — ezt a legtöbben felismerik.<br />
Ha a vágy felébredt, nemcsak másnak, de önmagunknak is hazudunk; '...szerelmes<br />
vagyok beléd, drágám' — mondod, és akkor ezt el is hiszed. Az agy mindenre
magyarázatot ad: '…ez nem beképzelés, éber vagyok, nem is lehetnék ennél éberebb?<br />
’Imádom ezt a nőt.' De nem vagy éber, és nem szeretsz senkit, csak áltatod magad.<br />
Így jobb a 'lelkiismeretnek' — ami valójában nincs. A félelem<br />
16-17<br />
a hazugságból ered. A nő számodra csak egy tárgy, egy nőstény. Az aktusban félünk<br />
leleplezni önmagunkat, ezért inkább a jogához vonzódunk. A mi szexualitásunk<br />
beteg, elnyomott, kiéheztetett és önző. Az átlagember fél saját<br />
ösztöneitől, ezért választják többen jógát, mint módszert. Az egészséges ember nem<br />
fel ösztöneitől; az ösztönök normálisak és természetesek. De mi elfojtottuk mindazt,<br />
ami természetes és normális - ez a folyamat bolondított meg bennünket.<br />
Igen, mi bolondok vagyunk, de mivel majdnem mindenki az, azt hisszük, hogy ez a<br />
normális. Bolondnak lenni annyira normális', hogy az, aki nem bolond, az<br />
abnormális'.<br />
Így Buddha, vagy Jézus abnormális. Nem tartoznak az emberiséghez, lehetetlen őket<br />
megérteni. Ez a normális' agy teremtette meg az igényt a jóga iránt...<br />
Ha természetesen viszonyulsz a szexualitáshoz, nincs szükséged filozófiára — se<br />
mellette, se ellene. Ahhoz sincs szükséged filozófiára, hogy a kezeidet használd, vagy<br />
hogy láss. Ha úgy el tudod fogadni ösztöneidet, mint a kezed vagy a<br />
szemed használatát, akkor megérted a tantra értékét. A felszabadult embernek a tantra<br />
lesz a legkedveltebb módszere a Tudathoz.<br />
A tantra napjai közelednek. és a fordulat most talán nem Keletről, hanem Nyugatról<br />
fog indulni. Freud, Jung, Reich megteremtettek a megfelelő talajt. Ők semmit nem<br />
tudtak a tantra tudományáról, de előkészítettek a talajt a tantra magjának elvetésére. A<br />
nyugati pszichológia elért arra a pontra, ahol már felismeri, hogy az emberi szellem<br />
betegsége szexuális betegség. Agresszivitásunk és őrületeink gyökere az elfojtott<br />
nemi ösztönben keresendő. Ha ezen nem lehet segíteni, akkor az emberen sem lehet.<br />
Az emberiség letért a vágányról, mert elfojtotta természetes ösztöneit...<br />
A szeretkezéshez nem kell szabály, nem kell filozófia. Mert mik a szabályok a szem<br />
használatára? Erre még nincs szabály, a szem használata meg normális. De ha azt<br />
hiszed, hogy a szem használata bűn, akkor, ha valakit meglátsz az utcán, attól<br />
bűntudatod lesz. Akkor a látás éppen olyan probléma lesz, mint most a szexualitás.<br />
Szeretnél mindent látni... és ha meglátsz valamit; bűntudatod lesz. Rosszat csináltál,<br />
bűnöztél... Ki akarod kaparni szemeidet — és minél erősebben, annál többet fogsz<br />
rájuk gondolni. Egész nap szemeid használatán, vagy nem-használatán fogsz<br />
rágódni. Ez őrület. Akármilyen fáradtak a szemeid, te nézni akarsz, nem akarod<br />
becsukni őket, sőt, aludni is nyitott szemmel akarsz.<br />
Ez történt az ember szexualitásával...<br />
A tantra azt mondja, fogadd el, aki vagy. Ez az első feltétel; fogadd el magad annak,<br />
aki vagy — az egész embert..., úgy, ahogy van. Ebből a talajból, a tökéletes<br />
ön-elfogadásból nő ki a tantra csirája. Használd fel szexuális energiádat a
változáshoz. Hogyan?<br />
Fogadd el, ami van, és próbáld megfejteni az energia eredetét;<br />
18-19<br />
hogy mi az... hogy lehet felhasználni... miből fakad a vágy... mi ebből az ösztön, és<br />
mi ebből az, amit a fej diktál...mi hajt... hogyan nyilatkozik ez meg...?<br />
Mi a válasz ezekre a kérdésekre? Most csak azt tudod, amit valaki más mondott<br />
erről... lehetnek szexuális tapasztalataink, de ezek általában nem tudatosak, sokszor<br />
bűntudattal keveredtek, sokszor elnyomtuk őket, sokszor elsiettük, sokszor azt<br />
csinálni 'kellett', át kellett esni rajta, és sokszor egyszerűen csak egy<br />
megkönnyebbülést adott...<br />
Mi köze ennek a szerelemhez? Nem lettél tőle boldogabb, de nem tudsz élni sem<br />
nélküle.<br />
Minél jobban szeretnéd legyőzni, annál kívánatosabb, Minél jobban el akarod '<br />
fojtani, annál erősebben csábit... Nem tudod teljesen megölni, és a harc felmorzsol,<br />
elpusztítja érzéseidet és tompítja a tudatodat. Hogy lehetne így felismerni, hogy mi<br />
az? A szexualitás folytatódik érzés nélkül, és tompa tudattal. A folyamat egyre<br />
érthetetlenebb.<br />
Felismerni valamit csak érzékeny tudattal lehet. A mély érzés, a mély tudat előtt<br />
eloszlik a köd. A nemi vágyat csak akkor fogod megérteni, ha majd úgy mozogsz<br />
érzéseid között, mint költő virágok között — csak akkor. Ha bűnösnek érzed magad,<br />
és ha sietsz, a szexualitás az marad, ami most — egy őrült rohanás.<br />
Nincs hely számodra a kertben. Hogy tudnál így felébredni?<br />
A tantra azt mondja: fogadd el hálásan azt, ami vagy; te a Teremtés nagy rejtélye<br />
vagy, végtelen dimenziókkal. Fogadd el, tárd fel érzéssel, éberséggel, mély<br />
tudatossággal, sok szeretettel... igyekezz megérteni azt, ami történik. Úgy az ösztön<br />
már nem vak, akkor a vágy segítség lehet. Átsegíthet önmagán.<br />
Ha az energia veled dolgozik és nem ellened, akkor ez a Föld a Paradicsom, a te<br />
tested a templom, és ahol vagy, az szent hely...<br />
A jóga tagadás — a tantra állítás.<br />
A jóga a dolgok kettősségével foglalkozik. Innen származik a szó: jóga. Azt jelenti,<br />
hogy kettőből egy lesz, a két 'dolgot' összehozza.<br />
De ehhez azt kell feltételezni, hogy a kettősség eleve fennáll.<br />
A tantra szerint nincs kettősség. Mert ha lenne, akkor abból nem lehet egy.<br />
Csinálhatsz, amit akarsz, kettőből nem lesz egy. A belső harcnak így nem lehet véget<br />
vetni. Kivel harcolsz? Önmagaddal!<br />
Ha a Teremtés és az Isten kettő, és nem egy, akkor az úgy is marad. A tantra szerint a<br />
kettősség nem létezik, a kettő közötti különbség csak látszat. Nincs ellentét.
Ha a lélek és a test kettő, akkor abból soha nem lehet egy, és ha te és az Isten két<br />
külön dolog vagytok, akkor abból lehetetlen egyet csinálni; a kettősség megmarad.<br />
A tantra szerint nincs válaszfal — az csak látszat.<br />
Minden Egy. Mi értelme van a látszattal foglalkozni? Az csak erősödik attól, ha<br />
többet foglalkozunk vele. A különbségeket a te elméd gyártotta. Felejtsd el!<br />
Fogadd el önmagad, és mindent, ami létezik!<br />
Ne gyárts ellentéteket, elméleteket, különböző központokat. Ne darabold fel magad<br />
— az mind csak az ego játéka, önmagával.<br />
20-21<br />
Ne támogasd a látszatot. Emlékezz önmagadra. Légy éber! Ha küzdesz, akkor a<br />
harcoló felek: az ego két arca.<br />
Ezért nehéz olyan jogit találni, aki nem egoista.<br />
Nagyon nehéz. A jógi állítja, hogy az egohoz neki már semmi köze, de maga az<br />
állítás tagadja azt.<br />
A belső küzdelemtől egyre erősebb az ego. A jóginak egész élete küzdelemből áll.<br />
Minél erősebb a viadal, annál erősebbek az ellenfelek. És ha éppen győzöl, az azt<br />
jelenti, hogy már kiváló egoista vagy.<br />
A tantra azt mondja: ne harcolj. Harc nélkül, akarat nélkül az ego nem létezik. Ezt<br />
nehéz megérteni, mert azt gondoljuk, ha nem harcolunk az ösztönök ellen, már eleve<br />
beadtuk a derekunkat a vágynak.<br />
Harc nélkül hogy tud kialakulni a karakter? Harc nélkül hogy lehet változni? Innen<br />
származik a félelem. Ez érthető, hiszen sok életen <strong>keresztül</strong> rohantunk a vágyak után,<br />
és egy lépessel sem jutottunk előbbre.<br />
De a tantra engedékenysége, a tantra 'élvezete nem a mi engedékenységünk, az<br />
gyökereiben más. A tantra azt mondja: csinálhatsz, amit akarsz, de figyeld magad!<br />
Csináld, de éberen.<br />
Mondjuk, dühös vagy... A tantra nem mondja, hogy ez rossz, ne legyél dühös, ez<br />
helytelen. A tantra azt mondja: ha megjelenik a düh, ne nyomd el, légy dühös egész<br />
lényedben... de figyeld magad! Figyeld a folyamatot. A tantra nincs semmi ellen, de<br />
nem akarja, hogy alvajáró módjára cselekedd; tudatosság nélkül, gépiesen. Légy<br />
dühös, de tudatosan, éberen, Ez a módszer titka: ha tudatosan cselekszel, az energia<br />
átalakul. A düh átalakul megértéssé. A tantra szerint a dühöt nem ellenségként kell<br />
felfogni; vegyük inkább úgy, hogy ez a megértés magja. A méreg átalakul, ha tudatos<br />
tudsz maradni. Ha küzdesz a dühöddel, az már magában düh. Érted? Abból nem lesz<br />
megértés. Ha mégis sikerül elnyomnod a dühöt, akkor olyan leszel,<br />
mint egy halott: nem lesz ott a düh, mert elnyomtad — de nem lesz ott a megértés<br />
sem, mert csak a düh alakítható át megértéssé.<br />
Ha el tudod fojtani magadban az érzelmeket -- ami szinte leletetlen —, akkor eltűnik<br />
a szex, de eltűnik a szerelem is, mert ha megölöd a szexualitásodat, akkor hiányzik az
energia, ami szeretetté fejlődhetne. Így tehát nem lesz szexualitás, de nem lesz<br />
szeretet sem. Akkor pedig az egész dolog értelmét veszti, mert szeretet nélkül nincs<br />
Isten, szeretet nélkül nincs felébredés, szeretet nélkül nincs szabadság.<br />
A tantra szerint ezeket az energiákat át kell alakítani.<br />
Úgy is mondhatnánk, hogy ha a világ ellen vagy, akkor a Nirvana, a megvilágosodás<br />
ellen vagy, mert éppen ez az a világ, amiből Nirvánát kell csinálni. Ez az energia az<br />
alapvető energia, ez a forrás.<br />
A tantrikus alkímia tehát azt mondja, hogy ne harcolj ez ellen az energia ellen, inkább<br />
fogadd el, üdvözöld; légy hálás, hogy van szexualitásod, haragod, kapzsiságod...<br />
Légy hálás, mert ezek azok a rejtett források, amiket aztán át lehet alakítani, amik<br />
elvezetnek a rejtélyhez. Ha a szex átalakul, szeretetté válik... a<br />
salak levált a tiszta szerelemről.<br />
22-23<br />
A mag' még nem szép, de ha életre kel, akkor kinyílik, kivirágzik. Akkor már<br />
gyönyörű. Ne dobd el a magot, mert eldobod vele együtt a virágot is. Még nincs ott a<br />
megnyilvánult virág, de a nem "megnyilvánult” virág már ott van. Ha vigyázol<br />
rá, akkor egyszer virág lesz belőle. Ezzel tehát azt akarom megértetni veled, hogy<br />
először el kell fogadnod, érzékeny elmével, éberséggel meg kell értened... s ezután<br />
jöhet csak az 'élvezkedés'.<br />
És még egy dolog, ami tényleg nagyon érdekes, és a tantra egyik legfontosabb<br />
felfedezése: minden, amit ellenségednek tartasz -- kapzsiság, düh, gyűlölet, szex,<br />
vagy bármi — azért válik ellenségeddé, mert annak tartod. A te hozzáállásod teszi<br />
azzá.<br />
Vedd inkább úgy, mint egy isteni ajándékot, és fogadd hálás szívvel. A tantra például<br />
sok módszert kidolgozott a szexuális energia átalakítására. Azt mondja, hogy úgy kell<br />
a nemi aktus felé közeledni, mintha az Istenség temploma felé közelednél. Legyen a<br />
nemi aktus ima, legyen az meditáció. Érezd a szentségét.<br />
Ezért faragtak Khajurahoban, Puriban, Konarakban a templomok falaiba közösülő<br />
szobrokat. Ezek a templomfalak, amik telis-tele vannak nemi aktusokat ábrázoló szép<br />
faragványokkal, érthetetlennek tűnnek — főleg a keresztény, az<br />
Iszlám, vagy a dzsaina elme számára. Hogy kerülnek ezek a 'disznóságok' egy<br />
templom falára? A khajurahoi templomok külső falai felölelik a nemi aktus összes<br />
elképzelhető formáját. Ez elég bizarrnak tűnik... Próbáld csak meg elképzelni<br />
ugyanezeket az alakzatokat egy keresztény templom falain...<br />
Már a mai hinduk sem mernek felnézni ezekre a falakra, mert<br />
bűntudatuk támad… és ez azért van, mert a mai hindu<br />
szemléletet is már meghatározza a keresztény szemlélet.<br />
Ők a 'hindu - keresztények'. Jobb lenne, ha inkább tisztán csak keresztények
lennének, mert ez így nagyon szerencsétlen párosítás. Bűntudatuk van...<br />
Az egyik hindu vezető, Purushottamdas Tandan, még javaslatot is tett ezeknek a<br />
templomoknak a lerombolására. "Ezekhez nekünk semmi közünk!<br />
A tantra sosem állt igazán közel hozzánk. A jóga a mi fő útmutatónk, és Khajuraho<br />
nem egyeztethető össze a jógával - le kell rombolni...<br />
A tantra azt tanítja, hogy úgy kell közeledni a nemi aktushoz, mint egy szent<br />
templom bejáratához. Ezért kerültek fel nemi aktust ábrázoló faragványok a szent<br />
templomaink falaira. A nemiség éppoly szent, mint a templom. Így, ha belépsz egy<br />
ilyen templomba, a szex is rögtön jelen van, és nem választja el agyad a kettőt… mert<br />
a világi és az isteni megjelenés nem ellenségei egymásnak, nem mondanak ellent<br />
egymásnak; e kettő csak két ellenkező polaritás, melyek segítik egymást. Mindennek<br />
ez a két polaritás az alapja. Ha csak az egyik polaritás is eltűnne - az<br />
egész világ eltűnne. A kettőnek csak együtt van értelme.<br />
Nézz tehát mindent ezzel az egységes szemlélettel. Ne csak az egyik, vagy csak a<br />
másik polaritást lásd, hanem vedd észre e kettő belső egységét; e kettő együtt adja az<br />
egységet.<br />
24-25
A tantra számára minden szent. Ne feledd: a tantra számára minden szent -<br />
semmi nem szentségtelen. Ha így mondom, talán jobban érthető a különbség a<br />
vallástalan ember számára semmi nem szent; az úgymond 'vallásos' ember<br />
számára van ami szent, van ami nem; a tantra számára viszont minden<br />
szent.<br />
Találkoztam néhány napja egy keresztény hittérítővel, aki azt mondta:<br />
- Isten teremtette a világot.<br />
- És ki teremtette a bűnt? — kérdeztem.<br />
- Az Ördög — felelte.<br />
- És ki teremtette az Ördögöt? — kérdeztem tovább, - Akkor egy kicsit zavarba<br />
jött, és azt felelte:<br />
- Természetesen az Isten teremtette az Ördögöt is...<br />
Az Ördög teremtette a bűnt, de az Ördögöt az Isten teremtette, ..hát akkor ki az<br />
Igazi bűnös; az Ördög, vagy az Isten? Egy dualista szemlélet mindig ilyen<br />
zsákutcába vezet.<br />
A tantra számára az Isten és az Ördög nem kettő. A tantra számára valójában<br />
nincs semmi, ami gonosz, vagy ördögi lenne. Minden szent, minden isteni. És<br />
úgy tűnik, hogy ez a helyes álláspont, ez hatol leginkább a dolgok mélyére, mert<br />
ha van valami ezen a világon, ami nem szent, akkor az honnan származik, hogy<br />
létezhet?<br />
Így hát valójában csak két alternatíva létezik. Az egyik, hogy semmi sem szent<br />
— ez az ateista szemlélete. Ez rendben van, ez sem dualista; ő semmit nem lát a<br />
világban, ami szent lenne.<br />
A másik, a tantra alternatívája: ő azt mondja, hogy minden szent. Ez sem<br />
dualista.<br />
A kettő között van azonban az úgynevezett „vallásos” ember, aki valójában nem<br />
vallásos. Nem vallásos, de nem is ateista, mert állandó ellentmondásban van. Az<br />
ő teológiája kibékíthetetlen ellentmondáson alapszik.
Ha van akár egyetlen sejt vagy egyetlen atom ezen a világon, ami nem szent,<br />
akkor ettől az egész világ elveszti szentségét - mert hogy létezhetne akár egyetlen<br />
atom is, ami nem szent, egy szent világban? Ugyan hogyan? Ahhoz, hogy valami<br />
létezzen ezen a világon, az egész világ támogatására szüksége van. És ha a világ<br />
egy ’eleme' nem szent, de az összes többi ’szent elem' támogatja őt — enélkül<br />
nem létezhetne —,<br />
akkor mi a különbség?<br />
Így tehát vagy az egész világ teljes egészében szent — vagy egyáltalán semmi<br />
nem szent. A kettő között nincs középút.<br />
A tantra azt mondja, hogy minden szent; ezért nehéz megértenünk. Ez a lehető<br />
legmélyebb kettősség-nélküli álláspont, ha egyáltalán álláspontnak nevezhetjük.<br />
De nem is nevezhetjük annak, mert minden álláspont' már eleve kettősséget<br />
hordoz magában. A tantra nem áll szemben semmivel, tehát nem álláspont,<br />
hanem az Egység érzete — az Egység megélése.<br />
A tantra és a joga két különböző út. A tantra nem annyira vonzó, mert el van<br />
deformálódva a gondolkodásmódod.<br />
26-27<br />
De ha belül egészséges vagy, nincs benned zűrzavar, akkor a tantra csodálatos. Csak<br />
akkor értheted meg a tantrát, ha nincs benned káosz. A jogi vonzóbb az<br />
összezavarodott elme számára. Ne feledd; kizárólag az elméd állapotától függ, hogy<br />
mit találsz vonzónak, vagy taszítónak. Csak rajtad múlik, hogy mi a vonzó, és mi a<br />
taszító. Ez két különböző megközelítés. A jogán <strong>keresztül</strong> is oda lehet érni, de az nem<br />
a közismert jóga. A közismert jóga valójában nem is jóga, az valójában csak a beteg<br />
elme kivetítése. A jóga is lehet egy autentikus út, de ahhoz egy egészséges elmére van<br />
szükség. Például Maliavira is a joga utját járta, de ő valójában nem nyomta el a<br />
szexualitását, hanem megismerte, felismerte, és túljutott rajta. A szexualitás a<br />
megértés után magától megszűnt. Vagy ott van például Buddha, aki szinten a jóga<br />
utját járta, de kint élt a Világban, amit megismert és megértett. Nem kiizdött ellene.<br />
Ha valamit megismersz, akkor megszabadulsz tőle. Nem ismerhetsz meg semmit, ha<br />
kikerülöd. A megismeréssel a vágyak és félreértések lehullanak, mint ősszel a levél.<br />
Ez nem akarat dolga. Nem kell semmivel sem megvívnod. Nézd meg Buddha arcát<br />
— az nem a harcos arca. A küzdelem megszűnt, Buddha egész lényében nyugodt. Ez<br />
az arc azt szimbolizálja, aki megbékélt Önmagával, ez béke. Nézd meg egy jógi arcát,<br />
azt látod, hogy ez az ember harcban áll, lenn a melyben meg mindig forr. Keresztbe<br />
tett lábakkal ül a vulkán tetején. Nézz a szemébe, és láthatod az elfojtott indulatot. el<br />
van fojtva, de ott van. Nem tette túl magát rajtuk. Egy egészséges, természetes<br />
embernek mindkét módszer '' jó - a tantra is és joga is. Mert aki keres, meditál, az<br />
ráébred az igazságra. De egy beteg világban mindkét út nehéz: Ha a jógát választjuk,
azt nem azért tesszük, mert rájöttünk, hogy vágyaink kimeríthetetlenek —- azok<br />
továbbra is velünk maradnak, és nem fognak eltűnni maguktól. Kényszeríteni kell<br />
őket. Ezért választjuk a jógát ez egy jó módszer az elfojtásra. Ha a tantrát választjuk,<br />
akkor azt azért, mert nem vagyunk őszinték, továbbra is az élvezeteknek akarunk<br />
élni. Beteg elmével mindkét módszer használhatatlan, mindkettő csak önámítás. Mert<br />
a jógához is és a tantrához is természetes, normális emberre van szükség. Ha az elme<br />
ép, akkor nincs probléma. Akkor mindkét módszer jó. Kétféle embertípus létezik: a<br />
férfias és a nőies. Ezt nem biológiai, hanem pszichikai értelemben mondom.<br />
Azoknak, akik pszichológiai értelemben 'férfiak', azaz agresszívek, erőszakosak,<br />
inkább a külső világban élnek, azoknak a joga az útjuk. Azoknak, akik inkább a nő<br />
szemszögéből nézik a világot, azaz érzékenyek, passzívabbak, nem erőszakosak,<br />
azoknak inkább a tantra. Jegyezd meg; a tantra az Anya. Káli és Tárá női istenek. A<br />
jógában sohasem fogsz női istenről hallani. A tantra istene női, a jógáé férfi. A jóga<br />
energiája kifele a tantráé befele. A modem pszichológia nyelvet<br />
Tnatrikus szerelmi aktus, mint meditáció<br />
28-29<br />
használva: a jóga extrovertált, a tantra introvertált. / személyiségtől függ. Ha<br />
introvertált vagy, akkor a küzdelem nem a te módszered. De ha agresszív típus vagy,<br />
akkor válaszd a jógát. De mi annyira össze vagyunk keveredve... szinte minden<br />
lehetetlen. Sőt, ezektől a módszerektől sokszor csak még jobban megkergülünk. A<br />
jóga még jobban felzaklat, a tantrától pedig rosszul leszel. A sok orvosságtól<br />
mérgezést kapsz. Ha az aki választ beteg, akkor annak a választása is beteges. Én<br />
nem azt mondom, hogy a jóga nem vezethet felszabaduláshoz én csak azért 'pártolom'<br />
itt a tantrát, mert szeretném megértetni veletek.<br />
30-31<br />
TANTRIKUS SZERELMI AKTUS, MINT MEDITÁCIÓ<br />
Az első módszer az ellazuláshoz; Siva így szolt Devihez:<br />
„Miközben kezem simogat, édes Hercegnőm, oldódj fel az örökkévaló szerelemben"<br />
Síva, az Isten, a szerelemmel kezdi. Ez az első 'technika'. Mindenben akkor állsz<br />
legközelebb önmagadhoz, ha szerelmes vagy. Ha nem tudsz szeretni, nem tudsz
megnyugodni sem. De, ha tudsz, akkor életed értelmet kap, mert az élet értelme a<br />
szeretet. A feszült ember képtelen szeretni. Miért? Mert a feszültségnek mindig célja<br />
van. Feszültséggel lehet pénzt keresni, de megnyugodni azt nem — az lehetetlen. Mi<br />
a célja a szerelemnek? A szerelem nem egy tárgy, nem lehet spórolni, nem viheted a<br />
bankba, nincs rá kamat, és csak feszül benned az ego tőle. Ha belegondolsz, a<br />
szerelem egy furcsa dolog, nem lehet kinyomozni az értelmet, tehát nem lehet célja<br />
sem. A szerelem önmagáért létezik, nincs más célja. A pénzt valamiért keresed, az<br />
eszköz. Építhetsz családi házat, ahhoz pénz kell, a pénz az eszköz. A szeretet nem<br />
eszköz. Akkor miért vágyunk rá, mi a célja? Nem lehet tudni, önmagáért létezik. Az<br />
az ember, aki mindent kikalkulál, logikus, az képtelen a szerelemre. Neki ok kell<br />
ahhoz, hogy tegyen — nem mintha ez oldaná a feszültséget, mivel a<br />
32-33<br />
cselekedet eredménye mindig a jövőben van, nem itt és most. Ha építkezel, ott még<br />
nem lehet lakni, előbb be kell fejezni, csak jövőre tudsz beköltözni. Dolgozol, a<br />
fizetésedet elviszed a bankba, és majd abból fizeted ki a téglát és a munkabért. Az<br />
eszközt most használod, de az eredmény a jövőben van. A szerelem mindig MOST<br />
történik. A szerelemnek nincs 'JÖVŐ ideje', ezért áll a legközelebb a meditációhoz. A<br />
halál szintén ezért áll közel a meditációhoz — az is közvetlen, mindig jelen idejű. A<br />
halál nem történhet a jövőben. Ha haldokolsz, az MOST van, nem teheted át a jövő<br />
hétre. Meghalni csak a jelenben lehet. Eddig még — minden próbálkozásunk ellenére<br />
— senkinek sem sikerült a jövőben vagy a múltban meghalni. A múltnak vége, a<br />
JÖVŐ pedig meg nincs itt. De a halál mindig most van. A halál, a szerelem és a<br />
meditáció mindig most történik, a jelenben. Ha félsz a haláltól, képtelen vagy a<br />
szerelemre, ha félsz a szerelemtől, képtelen vagy a meditációra. És ha nem tudsz<br />
meditálni, nincs értelme az életednek. Ez alatt nem azt értem, hogy az életed céltalan,<br />
hanem azt, hogy az ilyen életben nincs áldás. Hiába voltál itt, nem ébredtél fel. Nem<br />
jöttél rá a titokra. Neked biztos furcsának tűnik, hogy a hármat összekötöm: szerelem,<br />
meditáció, halál. De a három nagyon hasonló. Ha az egyiktől távol vagy, akkor a<br />
másik kettőtől is.<br />
Síva a szerelemmel kezdi:<br />
,Miközben kezem simogat, édes Hercegnőm, olvadj fel az örökkévaló szerelemben."<br />
Mit jelent ez? Sok mindent. Elsősorban azt, hogy miközben szeretkezel, a múlt<br />
eltűnik, nem gondolkozol. A gondolat kapcsolat a múlt és a JÖVŐ között - de most<br />
nem gondolkozol, csak érzel. Itt vagy, most, a jelenben? Ha voltál már szerelmes,<br />
akkor tudod, hogy nem az elméddel szeretsz. Ezért az úgynevezett 'bölcsek' azt<br />
mondják, hogyha szeretsz valakit, attól megbolondulsz... Bizonyos szempontból<br />
igazuk is van. A szerelmes ember vak a jövőre, nem számítja ki, mit csinál, és hogy<br />
az mire jó. A jövőre valóban vak, de nem törődik a múlttal sem... Mi történik egy<br />
szerelmespárral? Csak a jelenben élnek, csillog a jelen, nem gondolnak a múltra vagy<br />
a jövőre; arra, hogy ezt csinálom... mi ebből a hasznom... mi lesz ennek a<br />
következménye? Tehát vakok. Vakok azok számara, akik logikusak, minden<br />
cselekedetüket kigondolják, akiknek minden a civilizáció. Aki szerelmes, az az igazi
szemével lát, és nem csak lát, hanem meglát. Nem tántorog, mint egy alvajáró, hanem<br />
megél. Tehát a szerelemben nincs múlt és nincs jövő, mert ha van, az már nem<br />
szerelem. Itt van egy kényes pont, amit meg kell értenünk: ha<br />
34-35<br />
nincs múlt és nincs jövő, akkor azt, ami van, nevezheted-e jelennek? A jelen a kettő<br />
között van — a múlt és a jövő között. Ez relatív Ha nincs múlt és nincs jövő, akkor<br />
mit jelent a jelen? Ha nem az idő határai között élsz, nincs jelen sem. Ezért nem<br />
használja Siva a jelen fogalmát. Azt mondja: örökkévaló. Nincs 'idő' — beléptél az<br />
örökkévalóságba. Az idő mindent feloszt múltra, jelenre és jövőre. De ez a felosztás<br />
csak praktika', mert valójában ez nincs így, ez csalás. Az idő: csak a múlt és csak a<br />
jövő. A jelennek nincs tartama. A jelen: örökkévalóság. Az, ami elmúlt, az az idő<br />
egyik része — az, ami jönni fog, az idő másik része. De ami Most van, az nem jött és<br />
nem ment; az mindig itt volt, van és lesz. Ez a Most a végtelenség, az örökkévalóság.<br />
Érted? Ezért ha a múltból jössz, akkor sohasem vagy itt, a Mostban. A múltból csak a<br />
jövőbe mehetsz. A Mostnak nincs időtartama. A. múltból mindig a jövőbe kerülsz. Mi<br />
következik ebből? Az, hogy a Mostból sosem mégy a jövőbe. A Mostból csak egyre<br />
mélyebbre vagy magasabbra mehetsz, de az mindig MOST. Ez az Örökkévalóság.<br />
Úgy is kifejezhetjük: az idő a múlt és a jövő. Ez jelenti, hogy egy síkon haladsz,<br />
egyenes vonalban, horizontálisan. De a Mostban az irány megváltozik. Az irány nem<br />
horizontális, hanem vertikális. Fel vagy le. Emelkedsz, vagy süllyedsz, fel a magasba,<br />
vagy le a mélybe. De nem előre. vagy hátra. Buddha, Siva vagy Jézus az<br />
örökkévalóságban él, nem az időben. Jézustól azt kérdezte valaki: 'Mi lesz majd<br />
Istenünk Királyságában?' A kérdező nem az idő jelentőségéről kérdezett. Inkább azt<br />
akarta tudni, hogy mi fog történni vele, az ő kívánságaival; teljesülnek-e? Örökké<br />
fog-e élni? Lesz-e ott betegség és halál? Lesznek-e osztályok, gazdagok és<br />
szegények...? Ezek a kérdések mind ehhez a világhoz tartoznak. De Jézus azt felelte<br />
— és ezt akár egy zen Mester is válaszolhatta volna —: „0tt nem lesz idő." Csak<br />
ezzel válaszolt; ott nem lesz idő. Az idő mindig vízszintes, de az örökkévalóság —<br />
vagy ahogy Jézus mondta; Isten Királysága — függőleges, örökkévaló. Az mindig<br />
Most van. Ahhoz, hogy ott légy, ki kell lépned az időből. A szerelem az első ajtó...<br />
kiléptél. Ezért vágyunk a szerelemre. Szeretni vágysz, és arra, hogy mások is<br />
szeressenek téged. Érthetetlen. Miért ennyire fontos a szerelem? Mi ez a vagy? A<br />
tantra azt mondja: ha nem vagy tudatos, képtelen vagy a szerelemre, mert a szerelem<br />
a legmélyebb valóság ezen a Földön. Azt képzeljük erre mindenki képes..., de így<br />
ahogy az ember most él, ez nem igaz. Be vagyunk zárva, képtelenek vagyunk szabad<br />
utat engedni érzelmeinknek. Börtönben vagyunk! A szerelem az egy másik dimenzió,<br />
és ha megpróbálsz valakit az időben szeretni, biztos, hogy kudarcot vallasz.<br />
36-37<br />
Előbb-utóbb kiábrándulsz, minden próbálkozás meghiúsul. Nézz magadba, nem így<br />
van? Nem lehet az időben szeretni. Emlékszem egy anekdotára: „Mira szerelmes volt<br />
Krisnába, de férjnél volt - egy herceg felesége volt. A herceg - és ez nem meglepő —
féltékeny volt. Ezt az sem enyhítette, hogy Krisna már több ezer éve nem élt. Ötezer<br />
év telt el Krisna halála és Mira szerelme között. Hogy lehetett Mira szerelmes bele?<br />
Ötezer év hosszú idő... A hercegnek elege lett: 'Mira, megbolondultál? Állandóan<br />
Krisnáról beszélsz, hogy mennyire imádod őt, neki táncolsz, de hol van ő? Kibe vagy<br />
szerelmes? Kivel beszélgetsz állandóan? Mert Mira állandóan beszélt, énekelt,<br />
táncolt, nevetett vagy vitatkozott Krisnával. Ez a nő meghibbant — gondolod. Jó,<br />
hogy akkor még ne voltak mentők. Mi azt gondoljuk, hogy Mira bolond volt. Végül a<br />
herceg már nem bírta tovább: 'Elegem van Mira, teljesen elment az eszed. Hol van a<br />
te Krisnád? Kibe vagy szerelmes? Itt állok előtted, te egy halottal tárgyalsz. Engem el<br />
is felejtettél? Mira azt felelte: 'Krisna itt van velem, de te nem — ő mindig itt lesz, de<br />
te soha. Krisna itt van mellettem, vele örökkévalóságban élek. De veled nem vagyok<br />
sehol. Hogy lehetnék szerelmes beléd, ha nem vagy itt! Az élet lehetetlen azzal, aki<br />
nincs jelen. Te valójában nem is élsz, a te életed csak álom. A herceg alszik, álmodik<br />
az időben, de Krisna él - örökkévalóságban. Fizikailag közel lehetsz a herceghez, de a<br />
lelki távolság megmarad. Nincs híd. De Krisna és közted lehet ötezer év, mert az<br />
örökkévalóságban nincs távolság. Az egy másik dimenzió. Ha magad elé nézel, akkor<br />
a tekinteted előbb-utóbb beleütközik valamibe, de ha felnézel az égre, ott nincs fal; az<br />
végtelen. A szerelem kinyitja előtted az ajtót, kilépsz a szabadba, felnézel, és amit<br />
látsz, az a végtelen, az a te utad az örökkévaló élet felé. Tehát ha szerelmes vagy,<br />
akkor abból meditáció válhat.<br />
„Miközben kezem simogat, édes Hercegnőm, olvadj fel az örökkévaló szerelemben."<br />
Ne vedd kapcsolataidat közömbösen, az ajtó úgy nem nyílhat ki. Ne légy közömbös.<br />
Jobb a fajdalom, ha megszakad a kapcsolat, mint a közöny. Tanulj meg szeretni! Mi<br />
vagy, amikor együtt vagy szeretőddel? Ha egy érdekelt fél, akkor az nem szerelem.<br />
Ha érdek köt, akkor az csak játék az időben, nem szerelem, nem igazi. Ha az én ott<br />
van, fekhettek meztelenül egymáson, de lélekben több ezer kilométerre lesztek. Ha<br />
szerelmes vagy, akkor az én megszűnt. Csak a Szerelem létezik, semmi más. Érezz,<br />
válj te a szerelemmé, az egész lényed legyen a Kéz, amely simogat. Ne te csókolj,<br />
légy - csók. Felejtsd el magad, olvadj el a testben. Az alkotás légy, ne a színész... Ha<br />
nem tudsz szeretni, akkor mást sem tudsz tudatosan csinálni, még enni sem, vagy<br />
átmenni az egyik szobából a<br />
38-39<br />
másikba. Semmit. A szerelem a legegyszerűbb, legtermészetesebb átmenet a tudat<br />
felé. A szerelem egy egyenes, széles út az ego temetéséhez. Egy egoista képtelen<br />
szeretni. Beszélhet, énekelhet, szavalhat verseket róla, de fogalma sincs, hogy mi az.<br />
Képtelen felfogni. Siva azt mondja: szeress! Amikor ölelsz, légy az Ölelés, amikor<br />
csókolsz, válj a csókká. Felejtsd el a személyedet, hogy azt tudd mondani: nem<br />
tudom, ki vagyok, meghaltam benne csak a szerelem létezik...' Nem a te szíved<br />
dobog, hanem a szerelem szíve; nem a te véred kering ereidben, hanem a szerelem<br />
vére; nem a te szemed lát, hanem a szerelem; és nem a te kezed simogat, hanem a<br />
szerelem keze. Válj a szerelemmé — lépj át az örökkévalóságba. szerelem<br />
megváltoztatja egész lényedet, annak minden dimenzióját. Nem az időben élsz,
eléptél a Mostba. A szerelemből mély meditáció válik, a lehető legmélyebb. A<br />
szerelmes ember néha tudatosabb, mint a szent. Olyan központok nyílnak meg, ahova<br />
kevés jógi jut el. De ezek csak pillanatok maradnak, ha nem változnak át<br />
meditációvá. A tantra ezt a változást jelenti. Kilépsz innen, és belépsz az örökkévaló<br />
Mostba. Ez a meditáció. Érted már, miért beszél a tantra a szerelemről, a<br />
szexualitásról? A szerelem, a szerelmi aktus a tantra módszere. A szerelem<br />
természetes ajtó, amin átlephetsz ebből a világból - horizontális világból — az<br />
örökkévaló jelenbe. Nézd Sivát és szerelmét, Devit. Siva és Devi nem kettő - ők<br />
Egyek... Ezt már nem lehet szavakkal kifejezni, csak szimbólummal lehet rá utalni.<br />
Ez a szimbólum a Sivalingra — Siva hímvesszője Deviben. A hinduk abban a korban<br />
sokkal bátrabbak voltak. Most ha látják, igyekeznek elfelejteni, hogy mit ábrázol.<br />
Igen, elfelejtették, vagy inkább szeretnék elfelejteni. Jung megemlékezik<br />
önéletrajzában egy bájos esetről, ami vele történt, itt Indiában. Elment Konarakba<br />
meglátogatni a tanra-templomot. Ebben a templomban számtalan Sivalinga van, A<br />
múzeumi vezető mindent készségesen és részletesen elmagyarázott Jungnak. Csak<br />
egyet felejtett el: a Sivalingat — pedig a templom ezzel volt tele. Jung nagyon jól<br />
tudta, mi az oka a feledékenységnek, épp ezért hangosan megkérdezte: „Hát ezek<br />
micsodák?" A vezető közel hajolt Junghoz és a fülébe súgta: »Erre itt nem tudok<br />
válaszolni, majd elmagyarázom, ha kimentünk, ez nagyon kényes dolog." Jung jól<br />
szórakozott ezen magában. 'Ezek a mai hinduk...' Miután kimentek a templomból, a<br />
vezető közelebb hajolt Junghoz, hogy senki se hallja: „Nem kellett volna ezt a<br />
templomban kérdezned, mások előtt. Most megmondhatom, ha érdekel. De ez titok<br />
— folytatta suttogva —, ezek Lord Siva és Devi privát részei". Mikor Jung visszatért<br />
Európába, találkozott Heinrich Zimmerrel, aki a keleti mitológiának és filozófiának<br />
nagy ismerője volt, és elmesélte neki kalandját. Zimmer nem csak szakértő volt, de<br />
mélyen ismerte és szerette Indiát. Tudta, az indiai ember misztikus, és nem logikus.<br />
Jung beszámolója<br />
40-41<br />
egyáltalán nem lepte meg, jól szórakozott rajta: „Köszönöm beszámolódat, másoktól általában csak<br />
a bölcs hindukról hallok Buddháról, Krisnáról vagy Maháviráról. Végre valaki nem ezekről beszél,<br />
hanem a mai hindukról." Sivának a szerelem a nagy kapu, és a szexualitás kulcs. A szerelem az<br />
aktuson <strong>keresztül</strong> jelenik meg. A szexualitás a mag, a szerelem a virág. Ha elítéled a magot, elítéled<br />
a virágot is. A gyönyörből szerelem válhat... Ha nem alakul át. akkor elkorcsosul és torz lesz. De ne<br />
ítéld el a lehetőséget. Váljon a magból virág - ha nem ez történik, szexualitást okold, hanem<br />
magadat. A szexualitás ne maradjon csak szexualitás, át kell alakulnia, ezt tanítja a tantra De a<br />
folyamat ezzel nem áll meg! Szerelemnek is át kell alakulnia... meditációvá. Váljon a szerelemből<br />
misztikus tapasztalás.<br />
Hogy lehet a nemi aktust átalakítani? Felejtsd el önmagad, légy az aktus. Legyél te a<br />
szerelem, csak a Szerelem. Az nem a te és partnered szerelme. Ez a folyamat már:<br />
tartozik senkihez, ez egyszerűen csak Szerelem. Ha Te nem vagy, akkor csak Isten<br />
létezik, ketten nem lehettek ott egyszerre. Az ego eltűnt; te, mint személyiség nem<br />
szerepelsz. Csak az energia létezik, állandó mozgásban.<br />
D. H. Lawrence kora nagy költő-zsenije volt. Tudta vagy sem a tantra követője volt.
A Nyugat elitélte őt, és könyveit betiltották. Miért? Mert azt mondta, hogy a szexuális<br />
energia az egyetlen energia — ha azt elítéled, elnyomod, akkor magát az életet<br />
nyomtad el. Abból így nem fejlődhet ki a Tudat. Ha elnyomod — eltorzul. A papok, a<br />
moralisták, a hindu ál-bölcsek és sokan mások az emberi szexuális ösztönt<br />
hibáztatják. Azt mondják: erkölcstelen, rossz és csúnya. Részben igazuk is van, mert<br />
ha azt elnyomod, akkor annak torz formái valóban rosszak, erkölcstelenek és<br />
csúnyák. Ezért mondhatják: "Látod, hogy Igazam van? Itt a bizonyíték, hát nem<br />
látod, milyen ronda? A szexualitás csúnya, ezt te is tudhatod...” De ez hazugság. Az<br />
emberi szexualitás nem csúnya, csak az a formája, amit a papok csináltak belőle.<br />
Nekik lett igazuk. És mivel sok az ezt erősítő 'bizonyíték', egyre rondább lesz. A<br />
szexuális energia ártatlan. Az Ösztön ártatlan. Ez az élet lüktetése! Ne nyomorítsd<br />
meg! Engedd, hogy megtalálja természetes medrét. Csak úgy lehet a vágyból<br />
szerelem. Hogy tudod a nemi vágyat megkülönböztetni a szerelemtől? Ha a vágy<br />
hajt, akkor a másik csak egy eszköz, - csak arra jó, hogy kielégítsd vágyaidat. Ha a<br />
vágy kielégült, akkor már semmi szükséged a másikra. De ha a vágy, átalakult, akkor<br />
a másik már nem eszköz, nem egy használati tárgy. A másik már nem is 'másik' - a<br />
részeddé vált. A vágy öncélú, a szerelem nem. Sőt, a másik fontosabb; felismerted<br />
benne a rejtélyes, végtelen Egyént. Őt már lehetetlen használni, kizsákmányolni.<br />
Lehetetlen, hiszen a kettőből egy lett. A szerelem tüze eggyé kovácsolt benneteket...<br />
Egyenrangú<br />
A felszabadult ösztön<br />
42-43<br />
emberré váltatok, nincs kizsákmányoló és nincs kizsákmányolt. A szerelem kölcsönös<br />
segítség az út megtalálásához. Az út végtelen és rejtelmes. A vágy eszközt csinál a<br />
másikból — a szerelem egy végtelen felfedezőút, kéz a kézben. Nem csak egy szikra,<br />
ami eltűnik, hanem tűz, amelyben te elégsz. Minél kevesebb marad belőled, annál<br />
közelebb kerültél a meditációhoz, Istenhez. Az én eltűnt, csak a szerelem él.<br />
Síva azt mondja: az örökkévalóság a tied.<br />
44-45<br />
Amit adni lehet, az nem ér semmit. Az csak egy tárgy, azt el is lehet venni. Csak az az<br />
értékes, ami már eleve benned van, és a Mester erre segít rádöbbenni.
… Ha képtelen vagy kreatív lenni, akkor destruktívvá válsz; akkor a pusztításban<br />
próbálod érezni a 'hatalmadat'. A harag, az erőszak -- destruktív erők. Azért jelennek<br />
meg, mert a kreativitás hiányzik. Ezeket nem szabad elfojtani. Sőt, elő kell segíteni a<br />
felszínre törésüket, hogy megszabadulhass tőlük. Sose nyomd el magadban a haragot,<br />
az erőszakot; engedd, hogy kifüstöljön belőled. Akkor megjelenik a destruktív erők<br />
ellentéte. Ha a harag és az erőszak elpárolgott belőled, akkor hirtelen ráébredsz, hogy<br />
ott van a csönd, a szeretet, az együttérzés. Ezeket nem kell hosszú, fáradságos<br />
munkával megvalósítanod — ezek mindig is ott voltak benned. Ez éppen olyan, mint<br />
a kis hegyi patak, ami a sziklák alatt csörgedez. Lökd félre a köveket, és elkezd<br />
ömleni a víz. A patak nem küzd a kövekkel; egyszerűen csak elkezd ömleni, ha<br />
felszabadítod a gátat. A szeretet, a szerelem egy ilyen patak benned, és a harag a kő.<br />
Csak félre kell löknöd a követ... De te inkább csak visszanyomod, és így persze<br />
visszanyomod a forrásvizet is. Teljesen elapasztod. Csak lökd félre azt a követ. Nem<br />
kell senkinek a fejéhez vágnod, csak dobd félre. Te azt hiszed, hogy<br />
46-47<br />
csak úgy tudod félredobni, hogy egyúttal hozzá is vágod valakihez. De épp ez az,<br />
amit én tanítok; hogy hogy kell odébb dobni anélkül, hogy eltalálnál vele valakit.<br />
Úgy is félre lehet lökni, hogy közben senkit nem bántasz vele. És ha sikerül, akkor<br />
mindenkinek csak a hasznára fog válni. Bármit csinálsz, azt egész lényeddel csináld<br />
meditatívan; legyen az akar harag, akar dühkitörés, akár sex.<br />
Csinálj egy kísérletet: képzeld el, hogy dühös vagy, ezt könnyen el tudod képzelni,<br />
még akkor is, ha nincs kapcsolatban senkivel. De el tudsz képzelni egy olyan<br />
szituációt, amelyben szabad utat engedsz szexualitásodnak — egyedül? Ha erre képes<br />
vagy, ez egy fontos változást okozhat. A kísérlet: zárd be a szobád ajtaját, és alakulj át<br />
egy ösztön lénnyé. Válj állattá. Mondjuk egy bika, aki érzi a tehén szagát, vagy egy<br />
kanca, párzási időben. Engedj szabad mozgást testednek. Ugorj fel a magasba,<br />
szimatolj, üvölts. Egész lényed, minden vágyad legyen benne az üvöltésben. Az<br />
állatban nincs semmiféle megkötöttség, nem tanították illemre. És most te ez az állat<br />
vagy. A civilizáció vékony rétege lehullott rólad. Állsz a barlang előtt és vered a<br />
mellkasodat. Csak a vágy létezik. Legyen egész lényed az aktusban.<br />
Megmagyarázom, miért: ha nem vagy egyedül, akkor a másikkal bejött a társadalom,<br />
a megkötöttség. A társadalomban mindig szerepet játszol. És ahhoz, hogy a másik<br />
személy jelenlétét el tudd felejteni, végtelen szerelem kell - te még erre nem vagy<br />
képes. A szerelemben minden megkötöttség eltűnik; megkötni csak az én-t lehet.<br />
Egyelőre képtelen lennél elengedni magad a pórázról, mert: ...- mit fognak rólam<br />
gondolni, ha ezt meglátják? Mit csinál ez az ember, megörült? ...- ki ez a nő, egy<br />
kurva?'<br />
Például néhány napja eljött hozzám egy hölgy, hogy a férjéről panaszkodjon: 'Nem<br />
bírom elviselni, ha rájön a szerelmeskedés, úgy viselkedik, mint egy állat...' Ha<br />
ösztönösen viselkedsz, a ruhával együtt leveted magadról a kötöttségeket, amiket
eléd neveltek, Egész lényedben meztelen vagy, de te félsz ettől. Ez illetlen.<br />
Gusztustalan. Erkölcstelen, disznó... Ha szerelmes vagy, ezek a szempontok' eszedbe<br />
se jutnak. A szerelem nem korlátoz. Ellenkezőleg - felszabadít. A két test eggyé forr,<br />
azonos ritmusban mozog — a szexualitás teljesen felszabadul. A Szerelem nem lehet<br />
más, mint Szabad. A haragban felszabadult energia nem szép, a szexualitásban<br />
felszabadult energia viszont gyönyörű lehet. Ez ritkán történik így, de ha igen, akkor<br />
ez a leggyönyörűbb aktus a világon. Ha az aktus tökéletes, a légzés is közös. És akkor<br />
az nem csak levegő, hanem prana. A prana egy organikus egységben összeköti a<br />
párt, és a két testből, a két lényből Egy lesz. Nincs negatív energia, nincs pozitív<br />
energia, nincs férfi és nincs nő. Minden Egy. És akkor, csak akkor, a szexuális aktus<br />
gyönyörű. Ha erre nem vagy képes, próbáld meg a kísérletet egyedül, zárt ajtók<br />
mögött, meditatív állapotban. Felejts el<br />
48-49<br />
mindent, engedj testednek szabad mozgást, vetkőzd le mind, amiről azt gondoltad:<br />
'én, a civilizált ember...' Ha partnerrel próbálod, szerelmed, feleséged, férjed<br />
nagyszerű partner lehet, de csak akkor, ha a tantrán <strong>keresztül</strong> ő is kész a kísérletre.<br />
Ehhez bátorság kell. Nagy bátorság. Lényed mélyén levetkőzni... A nőknek ez még<br />
nehezebb, mert a szemérem 'nagy erény’ a társadalomban. Felejtsétek el a<br />
civilizációt, mintha soha nem is létezett volna; ott vagytok a Paradicsomban, Adam és<br />
Eva. Nem kell az alma, tiltott gyümölcs. Ártatlan állatok vagytok, tele<br />
kíváncsissággal, éber ösztönökkel. Fedezzétek fel egymást. Ha ez sikerül, minden<br />
megváltozik. Két dolog történik: a szexuális energia ott marad, nem tűnik el, sőt,<br />
erősödik. A vágy viszont eltűnik. És vágy nélküli szerelmi aktus isteni. A vágy eltűnt<br />
az agyból, tiszta a fejed... nem gondolsz semmire, ekkor az aktus isteni. Ott vagytok<br />
ketten, és ez elég. Több mint elég — ez minden. Ez az első lépés.<br />
Később az aktus is abbamarad: ha megtaláltad az alapot, már nem kell építeni<br />
semmit. Elég az alap. A szerelemhez még szükség van a szexualitásra, de ezt neked<br />
kell felfedezned. Amit mondtam, számodra elmélet. Hogyan lehet ebből valóság?<br />
Hogy lehet a tapasztalat a tiéd?<br />
A felszabadult <strong>szexualitáson</strong> <strong>keresztül</strong>. Ha ez a tiéd, akkor erről a pontról számtalan<br />
lehetőség nyílik számodra. Pl. rábukkansz egy gyönyörű virágra az ösvényen és ettől<br />
épp olyan eksztázist érzel, mint szeretőddel. Az alap már benned van. Vagy felnézel<br />
az égre, és amit látsz, éppen úgy elbűvöl. Eggyé válsz a csillagos éggel. Ha<br />
felismerted az utat, már mindenhonnan oda tudsz menni, többé nem kell keresned.<br />
Már szeretődnek is segíteni tudsz az út felfedezésében. A párod 'csak' segítség volt a<br />
felfedezéshez, a tapasztalathoz, ő provokált kibújni önmagadból. Most ez már a tied<br />
-- mindig is az volt, de te nem tudtál róla. Ez hasonlít ahhoz, ami a Mester és a<br />
tanítvány között játszódik. A Mester felszólít és provokál: nyisd ki a szemed! Ő nem<br />
tud adni neked semmit, mert nincs is mit — az már nagyon régen a tiéd. Amit adni<br />
lehet, az nem ér semmit. Az csak egy tárgy, azt el is lehet venni. Csak az az értékes,<br />
ami már eleve benned van, és a Mester erre segít rádöbbenni. Ha egyszer rábukkantál<br />
az útra, nincs szükséged többet vezetőre. Hálás leszel a Mesternek, de nem lesz rá
szükséged. A szexualitás eltűnik. Először a vágy, azután az ösztön. A nemi aktus<br />
megtisztul, ártatlanná válik, majd magától abbamarad. Ez a brahmacsárja. A<br />
Brahmacsárja nincs a szexualitás ellen — a szexualitás volt a mag, abból nőtt ki. A<br />
vágy egyszerűen és magától megszűnik. Ez számodra most csak egy elmélet, és<br />
tapasztalat nélkül az is marad. jegyezd meg, amit mondtam — de ez még nem a te<br />
tudásod! A begyepesedett vallások mindkettőt elítélik, a haragot és a szexualitást is,<br />
mintha a kettő egy kategóriába tartozna.<br />
50-51<br />
De ezek lényegüket tekintve különböznek: a harag rombol, a szexualitás viszont lehet építő. A régi<br />
vallások mindent egy kalap alá vesznek, legyen az harag, szex, kapzsiság, féltékenység -- mind<br />
rossz, mind bűn, amit el kell ítélni. És mi elfogadtuk a "bűn kategóriát, mint tényt. De ez hamis!<br />
Például a féltékenység valóban mindig rombol; képtelen alkotni, semmi jó nem származhat belőle...<br />
és a haragból sem. De ez nem vonatkozik a szexualitásra. A nemi ösztön alapja a megújítás, a<br />
teremtés. A természet ezzel alkot, ez isteni... De a szexualitás érzelem nélkül valóban éppúgy<br />
rombol, mint a féltékenység, a harag vagy az önzés. A vágy romba dönt, de maga a nemiség nem.<br />
Mi nem ismerjük a tiszta nemiséget - mi csak a vágyat ismerjük.<br />
Aki pornográf képeket nézeget, vagy azért megy moziba, mert 'disznó' filmeket<br />
láthat, vagy orgiákon vesz részt, ez az ember nem fizikai szerelemre vágyik, hanem<br />
élvezetre. Ismerek olyan embereket, akik képtelenek feleségükkel közösülni anélkül,<br />
hogy előzőleg pornográf képeket néznek: vagy muszáj egy disznó könyvből néhány<br />
oldalt olvasniuk. ilyen mesterséges módon támad ingerük. Az igazi nő ott van<br />
meztelenül az ágyban — az semmi. De a kép a Playboy közepes papíron, egy nő<br />
széttett lábakkal — az igen.<br />
Ez a vágy nem a nemi központból ered, hanem a fejből, és az a szexualitás, ami a<br />
fejből ered, nem igazi. Az igaz szexualitásnak az életből kell erednie, csak az válhat<br />
szerelemmé. Ha a nemiséget áthelyezed a fejedbe — az pornográfia. A nemi<br />
központból átkerül a gondolataidba, akkor az pornográfia. Ha viszont természetesen<br />
megéled, ha átéled, akkor az egy egész más dolog. Az, amit totálisan átéltél, amit<br />
teljességében megtapasztaltál, az elmúlik belőled. Szabaddá válsz tőle. Ne félj<br />
semmitől. Élj minden sejtedben! Ha úgy érzed, hogy erre még nem vagy érett,<br />
próbáld meg egyedül. De ha képes vagy a szerelemre, keress magadnak egy partnert,<br />
egy barátot. Legyen belőletek egy tantrikus pár, Siva és Devi. Tárjátok fel a<br />
lehetőséget... egymásban. Ha ez lehetetlen, mert túl sok a korlát körülötted, próbáld<br />
meg egyedül...<br />
52-53<br />
Az Isteni nemi aktus<br />
54-55
„A másik csak ajtó: a szerelem, amely belőled partnered felé áramlik — valójában az<br />
életet imádja.<br />
'Kezdettől figyeld a fizikai egyesülés tűzét, mert a figyelem nem engedi, hogy a<br />
lángból parázs váljon. Ha egy ilyen ölelésben érzékeid megremegnek, mint levelek a<br />
szélben, add át magad a remegésnek. Elég, ha csak emlékszel az egyesülésre, ölelés<br />
nélkül is van változás. Ha találkozol egy rég nem látott baráttal— engedd át magad a<br />
boldogságnak. Ha eszel vagy iszol—érzékeld az ízt, töltődj fel az érzéssel.<br />
Sigmund Freud valahol azt mondta: „...az ember valójában idegbajosnak születik". Ez<br />
féligazság. Az ember nem születik idegbajosnak, de egy idegbajos társadalomba<br />
szület bele, amely mindenkit hamarosan megbolondít. A csecsemő természetes és<br />
normális. De szegény, épphogy megjött, belép bolondokházába. Nincs választási<br />
lehetősége, tagja társadalomnak. Azonnal munkálkodni kezdünk rajta. Ahogy mi<br />
élünk, az nem természetes. Mindenki tudathasadásban szenved; más szóval bolond.<br />
Nem egy ember vagy — a legjobb esetben kettő, de általában egy egész sereg. Ha ezt<br />
nem látod át, a tantra nem segíthet. Ezt a tényt fel kell ismerned magadról. Egyik<br />
részed gondolkodik, a másik érez. Általában azt hiszed, hogy aki gondolkodik, az<br />
vagy te. De az érzés sokkal természetesebb, mint a gondolat, hiszen azzal születtél, és<br />
amit gondolsz, azt csak beléd nevelték, megtanítottak' rá. Nem tudod, honnan<br />
erednek a gondolataid, az érzéseid pedig el vannak nyomva. Még amikor azt<br />
mondod: 'úgy érzem...', az is csak gondolat. Az érzések szinte teljesen kihaltak<br />
belőled. Miért van ez így? Ennek számos oka van. Az újszülött egy érzékeny,<br />
természetes lény. Még nem gondolkodik. É1, mint minden más a természetben. Mint<br />
egy fa, egy növény, vagy egy állat. De mi azonnal elkezdjük 'formálni' őt. Meg kell<br />
tanulnia, hogy el kell nyomnia érzéseit, mert ha nem, állandóan bajban van. Sírni<br />
szeretne, de nem szabad: apuka nem szereti a zajt...' Rossz gyerek, zajos, hogy lehet<br />
valakit szeretni, ha bömböl? Miért bömböl? Lehetetlen elfogadni úgy, ahogy van; úgy<br />
'kibírhatatlan. 'Így nem szabad viselkedni.' Ha nem úgy viselkedik, ahogy mi<br />
szeretnénk, nem kap mosolyt, akkor nem szeretjük. Nem tudjuk szeretni úgy, ahogy<br />
van — csak ha szeretetre méltó'. Ebben a kifejezésben minden benne van. Tehát ha<br />
természetes, akkor nem méltó. Ami természetes, azt elnyomjuk benne, és az kerül<br />
előtérbe, amire betanítottuk.<br />
56-57<br />
A te gondolkodásod is e szerint a minta szerint alakult. Kialakították. Ezzel az érzés<br />
és a gondolat közötti szakadék egyre szélesebb és mélyebb. Ahogy az idő múlik…<br />
már áthidalhatatlan. Már elfelejtetted, mi a természetes és mi nem, Mesterséges<br />
ember vagy. Aki megszületett, vagy teljesen eltűnt, vagy nagyon mélyre eltemették.<br />
Ha valami mégis felmerülne benned, azt félsz megmutatni, nem akarod, hogy bárki is<br />
megbotránkozzon. Ahhoz, hogy eltűrjenek, el kell nyomni érzéseidet és ösztöneidet.<br />
És ebből származik a neurózis, a tudathasadás. Nem tudod, mit akarsz... mi az, ami<br />
természetes és mi az, ami nem. Már nem tudod, ki vagy... De valamilyen irányba
mégiscsak el kell indulnod, és a legkönnyebb út az, amire beidomítottak. távolabb<br />
kerülsz érzéseidtől. Csak az érzések mutathatnak irányt önmagad felé. Nem tudod,<br />
hogy mire van szükséged valójában. Ha a szükségleteket elnyomod, álszükségletek<br />
alakulnak ki. Persze elkezdesz mértéktelenül enni, zabálsz, már az orrodon jön ki, de<br />
nem hagyod abba. Nem az ennivalóra van szükséged, hanem a szeretetre, de te ezt<br />
nem tudod, és a kettő szoros kapcsolatban van egymással. A szeretet utáni vágyat<br />
elfojtod, és azt hiszed éhes vagy. Tömöd magadba az ételt. De nem ez az, amit akarsz<br />
— az ennivaló nem segít. Csak a valódi szükségletet lehet kielégiteni. A szeretetre<br />
való vágyad igazi, de mivel érzéseidet kiölted belőled, hát zabálsz. A vágy<br />
jelentkezhet más perverz formában is. Például mindenáron te akarsz a társaság<br />
középpontja lenni; akár van mondanivalód, akár nincs, nem számit, mindenkinek rád<br />
kell figyelnie. És mi erre a lehető legjobb fórum? A politika. Fent állsz a pódiumon,<br />
fényárban úszol, és minden szavadra figyelnek... Ha ez be is jön — az éhség<br />
megmarad. Ezt a vágyat egyetlen ember ki tudná elégíteni: aki figyel rád, mert szeret.<br />
Akit szeretsz, az mindig figyelemreméltó. A figyelem és a szeretet mindig<br />
édestestvérek. Ha a szeretet iránti szükségleted el van nyomva, akkor követeled a<br />
figyelmet másoktól. Ha elég erős vagy, figyelnek is—de az nem szeretet, hanem<br />
félelem. Az éhség pedig marad. Sőt, egyre nő. Ez a kettéhasadás, a kielégíthetetlen<br />
vágy: ez a neurózis. A tantra egy belső forradalom. Nagyon régi, de egyben<br />
vadonatúj is. Régi, mint tradíció - de valójában mentes minden tradíciótól. Az Élet<br />
nem tradíció. Ha számodra az, akkor valójában te nem is élsz. Az élet<br />
kiszámíthatatlan! A tantra azt mondja: ha nem vagy teljes és egész, akkor lemaradsz<br />
az életről. Ne maradj ebben a meghasadt állapotban, válj eggyé. Hogy válhatsz<br />
eggyé? A 'gondolat' erre nem jó. Az még jobban feldarabol. A gondolat analizál,<br />
feloszt és megkülönböztet. Az érzés ennek az ellenkezője: szintézis, ami egyesit és<br />
összefog. Gondolkodhatsz, amennyit akarsz, olvashatod a bölcsek könyveit, üres<br />
óraidat kontemplációval töltheted, elméleteket gyárthatsz…, de ezek nem fognak<br />
segíteni. Csak az érzés tud<br />
58-59<br />
kihúzni a 'mocsárból'! Ez nagyon nehéz számodra, mert az érzéseidre is csak<br />
gondolsz. Azt mondod valakinek: ' Mi volt ez? Gondolat vagy érzés? Ha gondolat,<br />
akkor hibás a lényeg.<br />
Az érzés egész lényedre kiterjed; testedre, lelkedre, értelmedre, a gondolat csak a<br />
fejre vonatkozik, de még ott sem egységben jelentkezik, hanem darabjaiban. A<br />
következő pillanat nincs is ott. Eltűnt. Csak darabok és emlékek úszkálnak a<br />
szürkeállományban. Ezért vagy boldogtalan. Nem tudsz ígérni sem, nincs rá alapod.<br />
Darabokból állsz. Azt mondod: szeretlek - mindörökké. Egy ígéret, amit képtelen<br />
vagy betartani, mert ez is csak gondolat. A gondolat nem tartja a lényedet. Holnap<br />
mást fogsz gondolni. Tegnap ott volt, reggelre eltűnik, nyoma sincs már. A tegnapi<br />
ígéret kötelezettséggé vált. Sartre azt mondja valamelyik könyvében: „... minden<br />
hamis." Igaza van. Nem tudsz semmit megígérni, mert nem vagy ott, nem vagy egy<br />
egész ember. Az egyik részed megígérte, de az a rész most nincs itt, most másvalaki
ül a trónon; tegnap még úgy gondoltam...' — mondod. Ma ezt már másnak kell<br />
betartania... s megszületett a képmutatás. Nem azt gondolom, amit tegnap, de jobb, ha<br />
megjátszom, mintha most is úgy lenne.' Ettől a ponttól kezdve minden hazugság.<br />
A tantra azt mondja: menj olyan mélyre... ahol érzel. Hogy lehet eljutni ide, ebbe az<br />
'érző központba'? Erre világit rá a következő szútra. Ezek a szútrák... mindegyik arra<br />
törekszik, hogy teljes, egész légy:<br />
’Kezdettől figyeld a fizikai egyesülés tűzét, mert a figyelem nem engedi, hogy a<br />
lángból parázs váljon.’<br />
A fizikai szerelem mély kielégüléshez vezethet. Képes feltárni igazi lényedet... - az<br />
eredeti embert, aki benned él. Miért? A változás okait jól meg kell értened. A testi<br />
szerelem elsősorban egy fizikai aktus, ami kiemel gondolataid börtönéből. Ahhoz,<br />
hogy valami történjen, el kell magad engedni a pórázról. Ezért félsz annyira!<br />
Azonosítottad magad a fejel, de ahhoz, hogy valami történjen, ki kell onnan másznod.<br />
A fejnek ott semmi keresnivalója. Nincs szükség indokra, vagy elvont gondolatokra.<br />
Ha azok mégis ott vannak, akkor elmarad a merevedés, nincs aktus, nincs élvezet,<br />
nincs csúcspont — legfeljebb valami felületes, üres játék az ágyban. És a szexualitás<br />
most az — egy üres játék az ágyban. Az egész világ a szexualitásról beszél, mindenki<br />
erre vágyik, ezt használják a reklámokban... de ez nem jelenti azt, hogy a világ most<br />
szexuálisabb, mint volt. Ellenkezőleg... Valójában képtelenek vagyunk élvezni a<br />
fizikai szerelmet. Ezért foglalkozunk vele annyit. Nem tudjuk mi az, mert mi csak a<br />
'mesterségest' ismerjük. Azzal van tele az agyunk.<br />
60-61<br />
Ez a modern' agy fő tevékenysége, de maga hamisítvány — főleg a fejedben történik... gondolkozz,<br />
miközben csinálod. Sokan jönnek hozzám azzal, hogy állandóan gondolataik vannak; erről<br />
olvasnak, erről beszélnek, ezért mennek a moziba, ezért vásárolnak pornográf lapokat, amikor<br />
valóban arra kerül a sor, már nem érdekli őket. Sőt, sokan azt hiszik, hogy képtelenek rá, egyre<br />
impotensekké váltak. Ha rágondolnak, az igen! Akkor jön az izgalom... De ha a nő ott van, és<br />
hajlandó rá — megszűnik az érdeklődés. A test nem működik, meghalt. Miért?' aktus szellemi<br />
tevékenységgé vált. Minden csak gondolatban történik, nem az egész emberben. Ezt jól meg kell<br />
érteni. Ha valami olyasmi történik, ahhoz az egész emberre szükség van — attól az agy megijed,<br />
mert nem ő a mester, már nem tud dirigálni.<br />
A tantra arra használja a nemi aktust, hogy embert csináljon belőled. De ahhoz, hogy<br />
így legyen mély érzékenységgel kell megközelíteni.<br />
Hogyan lehet? Felejts el mindent, amit a szexualitásról hallottál; hogy mi a<br />
véleménye a társadalomnak... hogy mit mondott erről a pápa, mit gondolnak erről a<br />
szüleid... hogy ez múltkor milyen jó, vagy milyen rossz volt... Felejtsd el mindezt!<br />
Menj lényeddel az aktusba. Nem kell szabályoznod; a szabályt a múltból cipeled,<br />
azok csak behatárolnak. Engedd, hogy hatalmába kerítsen, ne rakj elé gátakat. Merülj<br />
bele, ha mezavarod lenne, álljon meg minden tevékenység az agyadban, üres teret<br />
érezz a helyén... gondolatok nélkül. Légy te a Test. Az állatot nem darabolja fel a
nemi ösztön, ő nem gondolkozik, hogy mit kell tennie. Az ember számára a<br />
szexualitás a legkönnyebb út ahhoz, hogy eggyé váljon, mivel a legmélyebb biológiai<br />
központjában hat rá. Ezen <strong>keresztül</strong> jöttél a világra, és minden sejt a testedben<br />
szexuális. Egész lényed ennek a megnyilvánulása.<br />
Mit mond a szútra?<br />
„Kezdettől figyeld a fizikai egyesülés tűzét, mert a figyelem nem engedi, hogy a<br />
lángból parázs váljon."<br />
Nagy különbség van a között, amit a szútra mond, és amit te csinálsz. Számodra az aktus<br />
megkönnyebbülés. Azért sietsz. Szeretnél megkönnyebbülni; az izgalom feszültté tett, valamit<br />
csinálnod kell vele gyorsan. Aztán kész, kidobtad az energiát és megkönnyebbültél, gyengének<br />
érzed magad, nem vagy már izgatott, és azt hiszed erről: ez a nyugalom. Igen. De ez negatív<br />
nyugalom. Nincs tartalma — üres. Valóban nyugodt vagy, de nagy árat fizettél ezért. És ez a<br />
nyugalom csak a testre vonatkozik. Nem ment mélyebbre. Nem változott semmi, nem lett<br />
gazdagabb a lelkivilágod. Ha valamit kezdetben éreztél is partnered iránt, az már nincs ott.<br />
62-63<br />
A szútra azt mondja: ne siess, ne akard, hogy gyorsan vége legyen. Maradj a kezdetnél. Az aktusnak<br />
számodra most két része van: a kezdete és a vége. Maradj a kezdetnél! A kezdet könnyedebb, nem<br />
vagy túl izgatott csak meleg, nem forró. Ne siess, hogy "elkészülj". Felejtsd el! annak majd egyszer<br />
vége is lesz. Felejtsd el!<br />
’Kezdettől figyeld a fizikai egyesülés tűzét.’<br />
Tele vagy energiával: ne gondolj feloldódásra. Maradj csak az energiával. Ne akarj<br />
'elélvezni'. Felejtsd el! Maradj a kezdetnél, érezd a közelség melegét. Maradj úgy<br />
szerelmeddel, mintha eggyé váltatok volna — mint egy tökéletes kör. A nemi aktus<br />
három lehetőséget hord magában, amik geometriai ábrákkal is kifejezhetők. Lehet,<br />
hogy láttál ilyen ábrákat, vagy olvastál róluk: egy meztelen pár a négyszögben, vagy<br />
egy háromszögben, illetve egy körben a tantra ábrái a nemi aktusról; régi alkímiai<br />
formulák. A négyszögben a résztvevők két részre vannak osztva, négy személy van<br />
ott, nem kettő. Te is fel vagy osztva, partnered is. Ez nem egy pár, hanem egy<br />
csoport. Így nem lehetséges mély egyesülés. A látszat az, hogy szeretkeznek, de ez<br />
hamis, egyszerűen csak használják egymást. A szerelemnek ehhez semmi köze. Ez<br />
nem egyesülés. Még az a kis tudat benned el, el van rejtve -- benned is és<br />
partneredben is. Az érzések nem érintik egymást, mélyen el vannak fedve. A második<br />
ábra: egy pár egy háromszögben. Ketten vagytok, és eggyé olvadtok egy pillanatra.<br />
Az egybeolvadass a háromszög felső csúcsa. Egy pillanat, és kész. Az egyesülés<br />
rövid, utána megint szétváltok, egyedül vagy. Ez jobb, mint a négyszög, itt legalább<br />
volt egy pillanat. Pár másodpercig erős voltál, érezted az élet lüktetését; egy<br />
másodpercre újjászülettél, újra gyerek voltál... A harmadik ábra egy pár egy körben:<br />
ez tantra. Kettő helyett egy van. Nincsenek szögek vagy csúcsok, ez nem egy
pillanat. Az egyesülés nem átmeneti, és nincs időhöz kötve. Ez csak úgy lehetséges,<br />
ha nem érsz el a csúcsra. Ha elélvezel, akkor felértél a háromszög csúcsára, a<br />
kapcsolat megszűnt. Maradj a kezdetnél, ne akard 'befejezni'! Hogy lehetséges ez?<br />
Emlékezz arra, amit mondok: először is ne hidd, hogy az aktussal elérsz valamit. Az<br />
aktus nem egy eszköz. Az aktus maga a kezdet és az eredmény is egyúttal.<br />
Másodszor: ne gondolkozz a jövőn, maradj a jelenben; ha a nemi aktus nem képes a<br />
jelenben tartani, akkor semmi más sem képes... Maradj' a Most-ban. Érezd a két test<br />
egyesülését, az érzelem egyesülését: olvadj bele a másikba... felejtsd el, hogy 'tartasz'<br />
valamerre. Maradj a Most-ban, maradj ott. Forrjatok eggyé. Te nem létezel, csak a<br />
szeretet és az érzés. Ha nincs szeretet az aktus nagyon rövid; csak használjátok<br />
egymást. A másik csak egy eszköz, amit kizsákmányolhatsz.<br />
64-65<br />
Két ember csak a szerelemben tud összeforrni, és ez olyan érzést adhat, ami<br />
fellobbanthatja a benned alvó tudat lángját, és meglátáshoz vezethet. Ha nem sietsz,<br />
az aktus egyre kevésbé szexuális, egyre inkább lelki egyesülés. A két nemi szerv<br />
összeforr... mélyen, és egyesültök, és órákon <strong>keresztül</strong> egymásban maradtok. az<br />
egyesülés egyre mélyebb. Nincs gondolat, mert a gondolatba belép az én és a te.<br />
Maradj a Most-ban, mélyen, egy pontban van a metamorfózis, ez a pont a változás. A<br />
szexualitás átváltozik, ez eksztázis... ez szamádhi. Ha ide beléptél, ha felébredtél,<br />
akkor a szexuális lény átalakult, a Lényedben változtál át; szabad vagy, vágyaid<br />
lehullottak. Egyelőre paradoxonnak tűnik számodra a tantrát úgy gondoltad, hogy a<br />
lelki élet és a test nem találkozhatnak, és jobb, ha a szexualitást elkerülöd, jobb, ha rá<br />
sem nézel a másik nemre... menekülsz tőlük. 'Vagy-vagy; a kettő nem találkozhat. De<br />
így soha nem fogsz kiszabadulni a börtönből. Igaz, hogy a testedet vissza tudod<br />
tartani, de a fejedet már nem, minél jobban kerülöd a testet, annál többet gondolsz rá,<br />
szexualitás nagyon mély emberi szükséglet. Nem lehet akarattal levedleni... A tantra<br />
azt mondja: ne akarj elmenekülni, mert az lehetetlen. Használd a szexualitást, és<br />
változz át azon <strong>keresztül</strong>. Nem vele! Fogadd el a természet törvényeit és menj át<br />
rajtuk. maradj mindig szerelmeddel... ne siess, forrjatok össze... maradjon a szerelem<br />
mindig a kezdet. Ha elveszíted az energiát, ha a csúcspontjára juttatod, akkor<br />
legyengülsz. És energia nélkül nincs változás! Az aktus csak lenyom, letör,<br />
elszomorít. Erről gondolod azt, hogy ez nyugalom, pedig ez csak letargia. A tantra<br />
átemel egy másik dimenzióba, a létező legnagyobb nyugalomba — és ez pozitív<br />
nyugalom. A férfi és a nő, a két polaritás találkozott, és energiát adtak át egymásnak.<br />
Ez nem egy csúcs — ez egy kör. Minél több energiát adsz, annál többet kapsz<br />
vissza... életenergiát. Nem veszítesz semmit; újjászülettek egymásban. Minden sejted<br />
felébred. Érted? Ha az izgalom nem ér a csúcspontra, akkor minden úgy marad, mint<br />
kezdetben -- nem forró, nem égsz el benne, csak melegen tart'. A tantrikus aktus<br />
órákig tarthat, és mivel az energia gyarapodott, az aktusból meditáció válik, Eddig<br />
részekből álltál, és most Egy vagy. A személyiségek, akik eddig benned laktak,<br />
eltűntek. Velük együtt eltűnt a neurózis is, mivel ezek ellentétben álltak egymással- a<br />
csoport eltűnt — újjászülettél. Egy ártatlan, de bölcs gyermek jött a világra, aki
mindent frissen lát. Él a társadalomban; cselekszik, mint eddig, de ez csak szerep —<br />
nem azonosul vele. Élsz, és figyeled a színdarabot. Végtelenül érdekes mű, rengeteg<br />
szereplővel. És a legérdekesebb része a darabnak a te közreműködésed. Ez egy<br />
mesterséges társadalom, így amit tőled elvárnak, az szintén mesterséges. Időnként<br />
álarcot kell öltened a szerephez...<br />
66-67<br />
Mert ha nem, összetörnek, meggyilkolnak, keresztre feszítenek. A felébredt embert képtelen<br />
elviselni a társadalom. Jézust keresztre feszítették, Szókratészt megmérgezték. Ők felébredt<br />
emberek voltak. Ne tedd életedet lehetetlenné, ne okozz kárt magadnak és másoknak.<br />
„Kezdettől figyeld a fizikai egyesülés tűzét, mert a figyelem nem engedi, hogy a<br />
lángból parázs váljon."<br />
Ha nem élveztél el, nem herdáltad el az energiát — de ha igen, akkor leégett a tűz, nincs már láng,<br />
még parázs sem. Kidobtad az energiát és semmi nem lépett a helyébe. A második szútra:<br />
„Ha egy ilyen ölelésben érzékeid megremegnek, mint levelek a szélben, add át magad<br />
a remegésnek."<br />
Szeretőddel mélyen összeolvadva érzékeid megremegnek, mint levelek a szélben;<br />
engedd át magad remegésnek. Mi félünk ettől. Nem merünk szabad utat engedni,<br />
mert az aktus kiterjed az egész testre. Félünk, mert ha az egész test részt vesz, akkor<br />
azt nem lehet 'fegyelmezni'. Ki tudja mi fog történni? Talán elkezdesz reszketni, mint<br />
a nyárfalevél, vagy bömbölni, mint az oroszlán. Ezt már nem tudod kontrollálni. Itt a<br />
test az úr. És ez nem civilizált dolog... Félünk ettől, és inkább elnyomjuk a testet.<br />
Különösen a nők. Sokszor úgy fekszenek ott, mint a hullák. A férfi legalább csinál<br />
valamit, de ők nem csinálnak semmit, csak passzívan 'tűrnek'. Miért van ez így?<br />
Miért nyomták el a nőt az egész világon? Mert a férfi fél! Ha a nő teljesen átadja<br />
magát a szexuális energiának, egyetlen férfinek szinte lehetetlen azt kielégítenie. A nő<br />
sorozatos orgazmusra képes. Nem egy csúcspont van, hanem egy egész sorozat. A nő<br />
nem élvez ’el’. Képes kétszer, háromszor vagy többször átmenni a csúcsponton, míg<br />
a férfi csak egyszer. És ha a férfi élvez, attól a nő csak izgatottabb lesz. Nem<br />
meglepő, hogy a férfi tart ettől, mert mit is lehet csinálni? Azonnal kellene egy másik<br />
férfi, de ezt csoportosan csinálni nem való, erkölcstelen... A világon majdnem<br />
mindenütt monogám társadalmak alakultak ki, így jobban el lehet nyomni a nőt. A<br />
nők nyolcvan - kilencven százaléka nem is tudja, hogy mi az orgazmus. Gyereket<br />
szülni, kielégíteni a férfit, azt lehet — az kötelesség. De az aktus élvezete — a<br />
társadalom szerint — helytelen. Közönséges, erkölcstelen. Nem meglepő tehát, ha a<br />
nők az egész világon el vannak nyomva, szomorúak, keserűek. Mi mások<br />
lehetnének? Természetes vágyaik nincsenek kielégítve. A test remegése nagyszerű;<br />
azon <strong>keresztül</strong> terjed ki az
68-69<br />
aktus az egész testre. Az energia eljut minden sejtedbe, valójában az élet lüktet<br />
benned. Két szexuális sejt találkozott... azért vagy itt. Az a két sejt van most is,<br />
minden részecskédben. Szaporodtak, szaporodtak, de az a két sejt, az alap,<br />
megmaradt. Amikor elfog a remegés nem csak szerelmeddel egyesülsz, hanem<br />
közben minden sejt egyesül a testedben — ezért remegsz. Igen, úgy viselkedsz, mint<br />
az állatok, de ez nem baj, az ember is egy állatfajta. A második szútra azt mondja:<br />
" érzékeid az ölelésben megremegnek, mint levelek a szélben... "<br />
Óriási szél fúj, gyökereiben rázza meg a fát, minden levél megremeg... Légy te ez a<br />
fa! Ez az orkán a szexuális energia minden sejt táncol, vibrál, újjáéled benned. Ez a<br />
férfira és nőre egyaránt vonatkozik. Remegjetek együtt a viharban. Csak találjátok<br />
meg önmagatokat. Ez nem két elme találkozása, hanem két bioenergiáé. Engedd át<br />
magad a remegésnek. Ne csak szemlélő légy, légy a remegés! Felejts el mindent és<br />
remegj. Nem csak a test, hanem egész lényed. Ez nem két test, nem két elme...<br />
Kezdetben az volt, de most már Egy. Mi történik a körben? A két egyéniség volt, de<br />
eggyé váltak a Léttel. Most az Univerzum szerves része lett, és azzal összhangban<br />
lüktet bennetek az élet. Az örökkévaló pillanata. A keretek eltűntek, eggyé olvadtatok<br />
a szerelemben. Eltűnt az elme, leomlott a válaszfal... eggyé váltatok az orkán<br />
közepette. Ez az advaita. Ha ezt nem érzed, akkor semmiféle filozófia nem tud<br />
segíteni — akkor azok csak szavak maradnak. A tapasztalat mindig megelőzi a tudást.<br />
Ha ezt megtapasztaltad, akkor tudod, hogy az Upanisadok miről beszélnek, akkor<br />
megérted a misztikusok tanításait; hogy mit jelent eggyéválni a léttel... mi a tudat...<br />
mi a lélek...? Ráébredsz, hogy már nem csak egy turista vagy a Földön, hanem egy<br />
'bentlakó'. Az Univerzum állampolgára. Az egész Teremtés az otthonod. A Most-ban<br />
eltűnnek bánataid, aggodalmaid, félelmeid. Nincs több küzdelem, gyötrelem,<br />
nincsenek ellentétek. Lao Tzu ezt úgy nevezi: tao. Shankara erről azt mondja, hogy<br />
ez advaita. Nem az számit, milyen nevet adsz neki; ha felfedezted, annak nevezed,<br />
aminek akarod... de a szerelmi ölelésben a legkönnyebb felfedezni. Érezd magadban<br />
az élet lüktetését, remegj, légy te a remegés...<br />
A harmadik szútra:<br />
" Elég, ha csak emlékszel az egyesülésre, ölelés nélkül is - változás.”<br />
Ha tudatossá váltál – szabad vagy. Nincs szükséged másra. Egyszerűen csak<br />
felébreszted magadban az aktus emlékét.
70-71<br />
— és ott vagy ismét. De ne feledd, nem a gondolatról beszélek, hanem az érzésről!!<br />
Így nehezebb, de nem lehetetlen. Ha sikerül, az azt jelenti, meg nem vagy szabad,<br />
függsz valakitől, ha egyszer át tudtál alakulni, akkor megteremtetted a lehetőségét.<br />
Már tudod, hogy ez lehetséges Már jártál ott. A szerelmi körben csak energia létezett,<br />
te nem voltál ott, sohasem tudsz 'ott' lenni. Az aktusban mindketten eltűntök. Az én<br />
eltűnt — aki magára ébredt: az Egyén. Az Egyén is benned élt, és arra várt, hogy<br />
felfedezd. Ezt Keleten úgy mondják: felfedezted eredeti arcodat. Ez könnyebb a<br />
nőnek, mint a férfinek. Miért? A nő csukott szemmel szeretkezik, és közelebb áll,<br />
mint a férfi. Így ennél a módszernél jobb, ha a férfi szemei vannak csukva. Csak arra<br />
figyelj, ami benned történik, figyeld magadban az ébredés pillanatát. Próbáld meg a<br />
következőt: csukd be a szemed, mintha a szeretőddel együtt feküdnél, és emlékezz az<br />
érzésre. Ha az érzés felébredt, tested elkezd remegni, egész lényeddel energiát. ...add<br />
át magad. Felejtsd el, hogy partnered nincs veled... mozogj, lüktess úgy, mint a<br />
szerelmi aktusban. Ehhez csak kezdetben kell a képzelet; ha az elér, akkor ez egy<br />
természetes folyamattá válik. Engedd el magad teljesen, mintha ott lenne a párod;<br />
hörögj, visíts, remegj... és hamarosan ismét ott vagy a körben... ahol nincs nő, nincs<br />
férfi. Ha nő vagy, akkor most az egész létezés hímnemű. Ha férfi vagy, akkor most az<br />
egész világ egy Nő. Eggyé válsz mindennel. Átlépsz egy másik dimenzióba. Ott nincs<br />
én. A szerelmi aktus megtanított belépni ide, a körbe. A másik' volt az ajtó, ő<br />
teremtette meg a lehetőséget a katarzisra. A szerelmi aktusban, lent, a tudat mélyen te<br />
nem a partnereddel egyesülsz, hanem az egész Léttel. 'A másik' csak az ajtó. Azért<br />
nem jöttél rá eddig erre, mert sietsz. A feszültségtől nem volt lehetősége kibontakozni<br />
az érzésnek. Hova sietsz? Valami fontos dolgod van? Legyen az aktus a Minden.<br />
Mély szeretetben öleljétek egymást szerelmeddel órákon át — adjatok alkalmat<br />
egymásnak az átalakulásra. A két személy eltűnik az Egyben. Ha egyszer átleptél az<br />
ajtón, akkor a módszert már egyedül is tudod használni. Életedben először szabad<br />
vagy, nem függsz senkitől. Minden, ami létezik, a szeretőddé vált. Ez a tantra.<br />
Szerelmes vagy mindenbe. Reggel sétálsz, és érzed a szellőt, ami simogat —<br />
szerelmes vagy a levegőbe. Kibújik a nap a felhők mögül — a meleg sugár egy<br />
gyönyörű csók. A kék ég a tied. Este felnézel a csillagos égboltra - neked ragyognak a<br />
csillagok. Messziről... nagyon messziről... szerelmes vagy a Teremtésbe. Hálás vagy,<br />
hogy rése lehetsz. Könnyebb a Most-ba átlepni, ha kezdetben van szeretőd, hiszen ő<br />
áll a legközelebb lényedhez. De később ez már nem "szükséges, nem előfeltétel". Ha<br />
bent vagy, akkor már nincs szükséged az 'ajtóra'.<br />
72-73<br />
,Elég, ha csak emlékszel az egyesülésre; ölelés nélkül is — változás'. "<br />
Átleptél egy másik dimenzióba — újjászülettél. A tantra úgy használja szexuális<br />
energiádat, mint közlekedési eszközt. Abból származik az energia, ami átmegy az<br />
ajtóm. Az aktus volt az eszköz a Tudathoz. Ez azért tűnik lehetetlennek számodra,
mert te másképp használtad a szexualitásodat... és azt hitted az a természetes. De nem<br />
volt az. Az állat jobban közösül, mint az ember, természetes és közvetlen. De mi<br />
leginkább csak a fejben élünk, ezért tele vagyunk perverzitással. A mi nemi ~<br />
agyunkban zajlik. Ráadásul a társadalom szerint az érzéki gondolatok bűnösek. Ezért<br />
szenved az ember tudathasadásban, és ezért vagy képtelen átadni magad az aktusnak.<br />
Egyik részed elítéli azt, amit a másik csinál. Ez a fiatalokra is vonatkozik. Ők azt<br />
mondják és azt is hiszik, hogy túl teszik magukat a szexuális tabukon... de ez nem<br />
megy ilyen könnyen! Ezeket évszázadokon át belénk nevelték. Az emberi törvény a<br />
szexualitás elnyomásának története. A gondolat mondhatja, hogy a szexualitás nem<br />
bűn, de az alatt van egy vastag réteg, ami nem enged el a pórázról, zárt vagy, nem<br />
tudod teljesen átadni magad a szexualitásnak. Valami még kimarad, és ez okozza a<br />
hasadást. A tantra azt mondja: add át magad, ne tarts vissza semmit. Felejtsd el, hogy<br />
'civilizált' ember vagy, felejtsd el, amire a papok tanítottak. Ne cipeld a válladon<br />
szüleid véleményét, ne csinálj az ösztönből ideológiát. Ha szeretőddel együtt<br />
vagytok, az Minden! Ne hagyj ki semmit! Ha az aktus közben gondolkozol -- már<br />
nem vagy ott. Az energia a fejedbe költözött. A gondolattal bejött az én. Az ajtó<br />
becsukódott az orrod előtt, nem tudsz átlepni... Az újjászületett ember szerelmes az<br />
Életbe. Szerelmes a fákba, a Holdba... mindenbe. Ébredj fel te is! A tantrikus<br />
szerelem azt jelenti: a kör bezáródott. Ha ezt felismerted, nincs szükséged semmire.<br />
És ez lehetséges, mert a férfi magában hordozza a nőt, és a nő magában hordozza a<br />
férfit. Benned van mindkettő: azokból eredtél. Fele lényed a másik nemhez tartozik,<br />
csupán ebben az életedben az egyik erősebb. Ha elfelejted' hova tartozol, ha<br />
felolvadsz az aktusban, az organikus kör kialakulhat benned egyedül is, és akkor<br />
találkozol a 'másik' nemmel, aki benned él. A nő a férfivel, a férfi nővel... Akkor<br />
megszabadultál a szexuális vágytól. Csak akkor. Ha a kör bezárul, szabad vagy. De ha<br />
a cölibátust magadra erőszakolod, akkor az elfojtott energia perverz formákban fog<br />
megjelenni. A tantrán <strong>keresztül</strong> bezárul a kör, kiszabadulsz a vágy börtönéből. A<br />
nemi vágy a legerősebb emberi kötöttség; tanuld meg használni. Ez a kulcs a<br />
szabadsághoz. A méreg megfelelő módon<br />
74-75<br />
alkalmazva: orvosság. Ne harcolj a vágy ellen. Ne ítéld el, tanuld meg használni!<br />
Alakítsd át. A tantra teljességében használja az életet. A tantra nagyon régi módszer;<br />
Kipróbált, bevált módszer. Felébreszt álmaidból. Azt mondja, ne dobj el magadtól<br />
semmit, ne küzdj ösztöneiddel, ne okozz magadban ellentmondásokat -- a<br />
küzdelemben magad semmisíted meg. A vallások hagyományosan a szexualitás ellen<br />
vannak, félnek tőle. Szeretnék elfojtani az óriási energiaforrást. Ha elkapott a folyó<br />
sodrása, akkor magával visz, nem ellene.' — mondják. Ezért oktatják a papok, hogy<br />
építs barikádokat, válaszd el magad a folyamtól, ne engedd magad elsodorni. Küzdj<br />
ellene, győzd le, uralkodj az ösztöneiden. A tantra szerint ez a mester hamis, beteg,<br />
tele kortünetekkel, lehetetlen erőszakkal elválasztani magad az ösztöneidtől, sokkal<br />
erősebbek nálad. Veled vannak, mióta élsz. Az vagy. Minden felosztás mesterséges,<br />
terméketlen, önkényes és hamis. A felosztás, a vágy feletti uralom egyszerűen<br />
lehetetlen. Te vagy a szexualitás, te vagy a vágy. Érted? Valóban, erőszakkal meg
tudod fagyasztani érzelmeidet, de ha megfagytál, mi vagy? Hulla. Így tették mélyre<br />
az emberiséget a vallások. Senki sem él igazából; csak lecsorognak a hideg folyón...<br />
Olvadj fel! A tantra azt mondja: olvadj fel! Válj eggyé a folyammal. Figyeld az<br />
olvadást. Az én jégtömb a mindaz, ami hamis, és csak az eredeti marad. Ezt a<br />
változást nem az ellentétek szülték. Az ellentétek elolvadtak, azok csak az egoban<br />
léteztek. Az éberség elmosta őket. A tantra egy tudomány, A szexuális energia<br />
tökéletesen átváltozhat; a másik formáját egyelőre nem ismered. És ez nem ideiglenes<br />
változás, mert az energia veled marad. Nem pazaroltad el. A körnek nincs vége. Ha<br />
bezárult, akkor az már nem szex, hanem meditáció.<br />
És most néhány ehhez kapcsolódó módszer (negyedik szútra):<br />
„Ha találkozol egy rég nem látott baráttal — engedd át magad a boldogságnak."<br />
Egész lényedben érezd, válj azzá — add át magad teljesen az örömnek. Ez is egy<br />
módszer. Már rég nem láttad barátodat; több napja, vagy több éve. Találkoztok, és<br />
elönt az öröm... De te a barátra koncentrálsz és nem az érzésre. Elmulasztottál valami<br />
fontosat. Az érzés csak pár pillanatig volt jelen, alig vetted tudomásul — rögtön<br />
elkezdtek beszélgetni, felébresztitek a régi emlékeket. A boldogságról elfeledkeztél.<br />
Az érzésből gondolat lett, az érzés el is tűnt. A tantra azt mondja: ha találkoztok, és<br />
eltölt a jó érzés, koncentrálj az érzésre!' Engedd át magad az érzésnek, válj eggyé<br />
vele. Légy éber az örömre. A barát maradjon a tudat peremén, legyen az érzés a<br />
76-77<br />
központban. Ezt a módszert jó néhány szituációban alkalmazhatod. Például amikor a<br />
Nap a horizont fölé emelkedik, a fények, a színek változnak... Ezt érzed. Figyeld<br />
magad. Maradjon a Nap a tudat peremén, az energiát figyeld, ami benned emelkedik.<br />
Ha tudatossá válsz az érzésre, akkor kezd. Eltölti testedet, egész lényedet. Ne csak<br />
megfigyeld, válj azzá. Minden pillanat értékes lehet, ne mulaszd el, ne a tárgyra<br />
koncentrálj, hanem az érzésre. Ha boldogok vagyunk, azt hisszük, hogy az<br />
kiváltságos valami. Igen, valóban találkoztál a jó baráttal, és úgy hiszed, az öröm<br />
abból adódott. De ez valójában nem így van. Az csak belőled eredt. Az már létezett<br />
benned! A barát idézte elő, de már ott volt. Ez nem csak a boldogságra vonatkozik,<br />
hanem mindenfajta érzésre. Legyen az harag, szomorúság, vagy boldogság —<br />
minden érzéssel így van. A 'másik' csak szituáció; csak előhozza azt, ami benned már<br />
létezik. Legyen bármi — benned történik. Az érzés már rejtve már ott volt, egy<br />
szituáció kellett, hogy előtérbe kerüljön. A tantra azt mondja: koncentrálj az érzésre,<br />
egyszerű és hatásos módszer. És ezzel minden átalakul, ne csak a pozitív érzésekkel<br />
kövesd a tantra tanácsát - de a negatív érzésekkel is. Ne tégy kivételt. Ha dühös vagy,<br />
figyelj, azt, aki ezt előidézte — figyelj a dühre. Az ok ott van tudat peremén. Érezd a<br />
dühöt! Ne tartsd vissza az érzéseid tőle. Pontosan ez a lényeg. Ne próbáld
megmagyarázni az érzést. A magyarázattal eltűnik a lényeg. Ne az okot keressd, az is<br />
csak magyarázat. Ne mondd magadban: 'pimasz pacák'. Ne hibáztasd a másikat. Neki<br />
köszönheted a szituációt a megfigyelésre. Légy hálás az alkalomért. Felismerhettél<br />
magadban azon <strong>keresztül</strong> valamit, amiről eddig nem tudtál. Titok volt, de már nem<br />
az. Megérintett valamit benned, talán egy régi sebet. Az most meggyógyulhat, mivel<br />
tudatossá váltál rá. Használd érzéseidet — akár pozitívak, akár negatívak. Ébredj<br />
tudatra a segítségükkel. Ha az érzés negatív, akkor eltűnik a felszínen. De ha pozitív<br />
érzés kerül felszínre, akkor az a fénytől csak erősödik. Engedd a boldogságot egész<br />
lényedben szétáradni. Az éberség kétféle módon hat az érzésekre: a méreg eltűnik, de<br />
ami jó, az a lényeddé válik. Ez a kritérium: ha valamire tudatossá váltál, és megmarad<br />
— akkor az jó volt. Ha valami a felszínre került, és azzal szertefoszlott — az rossz<br />
volt. Amire képtelen vagy éber lenni, és nem tudod a tudatodban tartani: az bűn. De<br />
ami az éberséggel növekszik: az erény. Én nem a társadalom szempontjából<br />
vizsgálom a bűnt és az erényt, engem csak az erény kialakulása érdekel. Légy éber!<br />
Ez a kulcs. A dolog egyszerű. Ha a sötét szobába beviszel egy gyertyát, a sötétség<br />
eltűnik. A sötétség nem más, mint a fény hiánya. Beviszed a tudat lámpáját, és<br />
minden megvilágosodik. Nem fog eltűnni, ami ott volt, hanem láthatóvá válik. A<br />
szoba falai, a polcok, a könyvek sora ott marad, de a sötétben számodra<br />
78-79<br />
ezek nem voltak ott, legfeljebb vakon néha beléjük botlasz. Most mindent látsz, ami<br />
ott van. A fény belőled származik. Ha éber vagy, el tud tűnni mindaz, ami sötét a<br />
lényedben; a gyűlölet, a megkülönböztetés, az szomorúság, az erőszak... és amit a<br />
fényben látsz az a gyönyör és jóság:<br />
„Ha találkozol egy rég nem látott baráttal —engedd át magad a boldogságnak."<br />
Az ötödik módszer (ötödik szútra):<br />
„Ha eszel vagy iszol—érzékeld az ízt, töltődj fel az érzéssel”<br />
A táplálkozás életszükséglet; ennivaló nélkül pár hétig élhetsz. Mi úgy eszünk, mint<br />
egy gép. Tömjük a fejünket. Nem érezzük az ízeket — talán az első pár falatot igen,<br />
de azután már nem. Mint egy gép, kinyitjuk a szánk, megtömjük, becsukjuk,<br />
lenyeljük, kinyitjuk... Egyél lassabban! Légy tudatos minden falat izére. Ha beszélsz,<br />
vagy vitatkozol, vagy újságot olvasol evés közben, ha gondokon jár az agyad, akkor<br />
erre képtelen vagy. Csak akkor tudsz ízlelni, ha lassan eszel. Válj eggyé az ízzel. Ha<br />
édeset eszel, legyél az édesség, érezd az ízt szétáradni a testedben. nyelveden és ne<br />
csak a szádban. Az íz lassan szétárad testben -- érezd ezt. A tantra — minden más<br />
vallással ellentétben -- azt tanítja, hogy élvezd az ennivalót, légy éber az ízre, és<br />
figyeld a hatást. A dzsainizmus azt tanítja, hogy ne érezd az ízeket — és ebből
Mahátma Gándhi még törvényt is csinált az ásramjában. „Egyél - mondta — de ne<br />
élvezettel. Enni muszáj, legyen az kötelesség, de ne élvezet. Az élvezet: vágy. Egyel<br />
gépiesen, vágy nélkül..." A tantra ennek az ellenkezőjét tanítja: érezd minden<br />
falatnak, minden morzsának az izét. Válj egyre érzékenyebbé. Éledjen fel minden<br />
érzékelő-sejted. Válj az érzékeléssé. Ha egy szervet nem használsz, az elsorvad.<br />
Elhal. Az érzéketlenség kihatással van minden szervedre. Ha a testre nem vagy<br />
érzékeny, akkor az érzéseidre sem. Csak a fejedben élsz. Ez szakadást okoz az<br />
egyénben. A tantra azt tanítja: ne teremts semmilyen szakadékot. Gyönyörű dolog,<br />
hogy képes vagy ízeket érzékelni; gyönyörű, hogy érzékeny vagy testileg és érzésben.<br />
Minél érzékenyebb vagy, annál inkább élsz. Ez az energia fog Tudattá válni. Kinyílsz,<br />
mint a virág, és megszületik benned a Lélek. Ehetsz ízlelés nélkül is, nem nehéz.<br />
Hozzányúlhatsz valakihez érzés nélkül is. Te ezt már rég így csinálod. Kezet fogsz<br />
valakivel, de mit érzel? Ha érezni akarsz, akkor neked kell a kéznek lenned, neked<br />
kell ujjaidban "megelevenedned... mintha a lelked ott élne a tenyeredben; csak akkor<br />
érzed, hogy kezet fogtál. Kezet foghatsz egy halott kézzel is. Is. A kettő hasonlít, úgy<br />
látszik, mintha megérintettétek volna egymást, de valójában nem történt köztetek<br />
semmi.<br />
80-81<br />
Mi félünk megérinteni egymást, mert úgy gondoljuk ez szexualitásra utal. Állsz a<br />
villamoson, szorosan bepréselődve, több embert is érintesz — de ez nem kapcsolat, te<br />
nem érintesz senkit, és téged sem érint senki. Csak a ruhadarabok mik érintkeznek --<br />
te nem vagy ott. A különbség érezhető, ha valakihez valóban hozzáérsz, az<br />
szemtelenség. A test érintkezik neked nem szabad ott lenned, távol kell maradnod,<br />
mintha nem is élnél abban a testben. Csak két tárgy találkozott. De ez az<br />
érzéketlenség mindenre kihat. Így szigeteled el magad mindentől. Az élet folyik, de<br />
téged nem érint meg... Mi annyira félünk a haláltól, hogy élni sem tudunk. Mitől<br />
félsz? Mi a különbség? Most se élsz! Azért félsz csak, mert azt érzed, hogy valamit<br />
elmulasztottál. Elmulasztod az életet, és közeledik a halál. Aki valójában élt, az nem<br />
fél a haláltól. Ő már megtapasztalta azt, ami itt van. De ebben a lényedben neked kell<br />
élned, tudatosan. Akkor tovább élsz. Jön a halál, ezt még nem tapasztaltad éberen.<br />
Vadonatúj, nagy kaland. Ha valóban élsz — átéled az életet. Éber maradsz a haldokló<br />
testre, visszahúzodsz éned központjába és átengeded magad a folyamatnak… életben<br />
maradsz, halhatatlan vagy.<br />
„Ha eszel vagy iszol— érzékeld az ízt, töltödj fel az érzéssel”<br />
Válj azzá!<br />
Ha iszol, érezd a víz üdítő ízét. Csukd be a szemed. Így idd.<br />
Hűvös... átterjed a nyelőcsövedre... leér a gyomrodba, az egész test lehűl egy kissé. A<br />
víz eggyé válik a testtel. Érezd a folyamatot, ahogy kihat az egész testedre; a
hangulatod is megváltozik. Tapasztald meg, ami történik. Ettől érzékenyebbé válsz,<br />
vagy inkább csak így élsz. Máskülönben az élet csupán üres események hosszú<br />
sorozata, tartalom nélkül. Ennek mi vagyunk az oka. Mi nem töltsük meg<br />
tartalommal. Mi zártuk be magunkat a ketrecbe. Senki vagy semmi nem tud bejönni<br />
oda. Így érezzük biztonságban magunkat — minél erősebb a rács, annál védettebbek<br />
vagyunk, elsősorban az érzelmektől. Ez mar nem is ketrec, ez kripta. A tantra azt<br />
mondja: élj, élvezd az életet. Nincs más Isten, mint maga az Élet. Minél nagyobb<br />
vitalitással élsz, annál közelebb kerülsz a Teremtéshez. Ha teljességében éled az<br />
életet akkor számodra nem létezik a halál.<br />
82-83<br />
Harmonikus orgazmus a tantrán kersztül<br />
84-85<br />
,A szexuális aktus csak a kezdet, és nem a vég. De ha elmulasztod a kezdetet, akkor<br />
lemaradsz a Tartalomról.’<br />
Mielőtt válaszolnék a kérdéseitekre néhány dolgot világosan látnátok kell, hogy<br />
jobban értsétek mi a tantra. Ez nem egy morális tanítás. A tantra nem morális,<br />
immoralis. A tantrának a moralitáshoz semmi köze, egy tudomány, és egy tudomány<br />
nem lehet erkölcsös. Hogy mi a véleményed az erkölcsökről, mik az elveid, nem<br />
érdeklik a tantrát, az sem érdekli, hogy mi illik és mi nem. Nem érdekli, hogy mik az<br />
elképzeléseid, vagy hogy milyen előítéletek között nevelkedtél. Ugyanis ha ezekkel<br />
foglalkozna, ha ezeket figyelembe venné, akkor nem lenne tudomány, a különbséget<br />
meg kell értened. A moralitás a társadalom elképzelése arról, hogy hogyan kellene<br />
lennie, hogy hogyan kellene viselkedni. A moralista szemszögéből nem vagy<br />
tökéletes, tehát vádol. Eleve bűnös vagy. A moralitás a bűntudat műhelye, te sosem<br />
kerülhetsz ki ebből a műhelyből, mint jó példány. Már eleve vesztes vagy, mert az<br />
Ideál más, mint te. Sosem lehet belőled ideális ember, az lehetetlen. Az Ideál mindig<br />
a jövőben van. A legjobb esetben te közeledsz felé, de sosem éred el. Összehasonlítod<br />
magad az ideállal, de hiába; nem vagy tökéletes, valami mindig hiányzik. Ezért élsz<br />
bűntudatban. Ezt jól értsd meg: a tantra a bűntudat ellen van — mert bűntudattal a<br />
vállaidon nem tudsz megváltozni. A bűntudat csak hipokritát csinál belőled; nem<br />
vagy tökéletes, de annak akarsz mutatkozni. Aki vagy, az nem jó, azt másnak nem<br />
szabad látnia... megjátszod magad, és a szereppel szakadékot teremtesz lényedben.<br />
Színész vagy egy pocsék darabban. A tantra azt keresi benned, aki eredeti. A tantrát<br />
sem a szereped, se a színmű nem érdekli. Ismétlem, a moralitás a képmutatás<br />
műhelye. Ez mindig így volt, és így is lesz, Ameddig létezik társadalmi moralitás,<br />
addig lesz képmutató ember is. Ez paradoxnak tűnik neked, mert eddig azt hitted,<br />
hogy a moralitás a képmutatás ellen van. Ezt felejtsd el — az egyik a másikból ered.<br />
A képmutatás nem tűnhet el, amíg a moralitás itt van... ők ugyanannak az éremnek a
két oldala. A moralitás ad egy ideát, ami messze van tőled... és éppen ezért szükség<br />
van a moralitásra. Bűntudatban élsz, erre neveltek; és ez természetesnek is tűnik, mert<br />
ez születésed óta veled van. Sosem voltál tökéletes, és tehetetlen vagy a bűntudattal<br />
szemben. Nem tudsz kibújni alóla, mert agyon nehéz... Viszont el tudod nyomni; az<br />
sokkal könnyebb. Álarcot öltesz, és megjátszod magad. Ez megment a társadalom<br />
támadásaitól, így elfogadnak - de nem téged, hanem az álarcodat. Így a színész<br />
könnyebben mozog a színfalak között. Az eredeti embert el kell nyomnod, különben<br />
az alakítás<br />
86-87<br />
elfogadhatatlan. Előbb-utóbb teljesen elfogadod a szerepet, és azt hiszed az<br />
alakításról, hogy az te vagy... és ez már nem is szerep... az igazi ember már szinte<br />
teljesen eltűnt. Mind élethűbb az alakítás, annál mélyebb a szakadék lényedben. Az<br />
újszülött még egész lény, azért gyönyörű. A báj szépség az egész lényből fakad. Ott<br />
nincs megosztottság szakadék, színlelés. Nincs hamis gyerek és igazi gyerek. A<br />
gyerek egy. Egyszerűen valódi. Nincs morális csecsemő, meg immorális csecsemő;<br />
ha jól érzi magát, akkor mosolyog, ha nem, akkor bőg. Nincsenek elvei. Mi adunk<br />
neki elveket, belőle is képmutatót nevelünk, és egyre nehezebben fog tudni<br />
természetesen viselkedni. Ez elkerülhetetlen, emlékezz vissza; téged is megtanítottak<br />
a szüleid a rendre, a cselekedeteidet muszáj volt szabályozni... különben kidobtak<br />
volna az iskolából. Korlátokat kellett emelni köréd, hogy 'civilizált' — kulturált, jó<br />
modorú és főleg sikeres — ember váljon belőled. Egyébként nem tudtál volna<br />
beilleszkedni a társadalomba. Meg kellett tanulnod, hogy 'csináld ezt' és ne csináld<br />
azt'. Sokszor a csináld ’ezt' még korai volt, magadtól nem csináltad volna, nem is<br />
tudtad volna csinálni. Nem értetted miről van szó, nem akartad, de muszáj volt. És<br />
amire azt mondtak, hogy ne csináld', azt szeretted volna csinálni, de nem volt szabad.<br />
Beidomítottak. Mi elítéljük a valódit, és a hamist erőltetjük. A család 'jót’ akar, mert<br />
ha nem a szabályok szerint viselkedsz, akkor a világ elítél. Hogy is lehetne valaki egy<br />
mesterséges világban valódi? Szerep nélkül nem mehetsz színpadra. Ha van benned<br />
valami, ami igazi, megakadályozza az előmeneteledet. A család az előre nevel, arra,<br />
hogy légy jó színész, hogy mindenki elfogadjon, hogy a társadalom tapsoljon.<br />
Emberek egy társadalomba... még nem volt a világon olyan, amelyik eltűrte volna<br />
azt, ami természetes. Ez a gyerek bekerül egy olyan társadalomba, ahol már minden<br />
meg van szabva... magatartás... moralitás... ezt mind betanulta. Mire felnő, már nem<br />
is tudja, hogy tulajdonképpen — már csak a szerepeiben él, az ártatlan gyermek<br />
meghalt. És neki is lesznek majd gyerekei, akiket majd ő tanít a rendre... és ez így<br />
megy körbe-körbe. Jó ezt tenni? A társadalmat nem tudjuk megváltoztatni... és ha<br />
mégis megpróbáljuk és sikerül, addigra mi már rég nem leszünk itt. Esztendők<br />
végtelenjére lenne szükség. De mégis mit lehet tenni? Válj tudatossá, dolgozz<br />
magadon. Ismerd fel az életet önmagadban. Keressd azt, ami igazi, és vetkőzd le ami<br />
hamis. Mert emiatt szenvedsz, ebből adódik a rossz, ezért pokol az életed. A hamis<br />
nem adhat beteljesülést, a hamisból csak hamis fakad. A színdarab végén ki kell<br />
menned az utcára, ez elkerülhetetlen. Meg kell értened: csak az adhat tartalmat az<br />
életednek,
88-89<br />
ami igazi, ami valódi. A benned élő <strong>lélekhez</strong> csak egy út lehetséges: a Valódi. Ami<br />
igaz, az valóság. A hamis csak a színpadon működik. Egyre több és több hazugság<br />
születik; képzetek, illúziók, álmok... az álmok félrevezetnek. Az álmokon <strong>keresztül</strong><br />
hazudsz magadnak, és az álmok nem adhatnak beteljesülést. Ha például] azt<br />
álmodod, hogy szomjas vagy — megjelenik előtted egy kút, merítesz a vödörből és<br />
iszol. Ez csak arra jó, hogy tovább tudj aludni, de a szomjadat nem oltja. Vízre van<br />
szükséged, nem álomra. És ez nem csak akkor van így, ha alszol — az egész életed<br />
ilyen. Valami arra ösztökél, hogy kutass, de aki kutat nincs ébren, csak a felszínen<br />
kapirgál. Bármit fedezel is fel, az felszínes lesz. Ha nem találod meg, amit keresel,<br />
akkor boldogtalan vagy — de ha megtalálod, akkor is boldogtalan vagy. Sőt, jobb, ha<br />
nem találod meg, mert ha megtalálod, akkor az még nagyobb szenvedés, ezt ne<br />
feledd, Ezt már a pszichológusok is felismerték; mi nem is akarunk valójában eljutni<br />
a célhoz, mert amint oda jutunk, rögtön látjuk, hogy semmi értelme. És ettől teljesen<br />
megsemmisülsz. Téged a remény tart életben. És mi a remény? Egy álom. Jobb, ha<br />
nem érsz oda, mert így legalább megmarad a remény, legalább nem jössz rá, hogy az<br />
egész életed céltalan. A szegény ember küzd a pénzért, és így boldogabb. Van<br />
remény. Az alvajáró ember számára a remény az egyetlen esély, hogy boldog legyen<br />
egy rövid időre. Ha megnyeri a főnyereményt, fog reménykedni? Egy pillanat alatt<br />
megsemmisül; — nyert nincs remény. Megszűnt a jövő, a jelen pedig élettelen. Ha a<br />
társadalom életszínvonala emelkedik, akkor az egyre élettelenebb, mint például<br />
Amerikában, ahol a legtöbb ember a világ többi részéhez viszonyítva — jómódban él.<br />
A jómód remény volt, de ez most beteljesedett. Többé nem áltathatod magad, van<br />
lakásod, tévéd, a kocsi a garázsban, tele a hasad... és? De a fiatalság lázad. A szüleik<br />
célja csak egy nagy illúzió, nem lettek tőle boldogok, a pénz hajszolása nem vezet<br />
sehova. Nekik elképzelhetetlen, hogy valaki saját akaratából a szegénységet válassza.<br />
Indiában hiába mesélnél a hippikről, itt nem hiszik el. Itt erős a remény. Azt reméljük,<br />
hogy ez is egy gazdag ország lesz. Azt hisszük, a jómód: A mennyország. A<br />
mennyország is remény. Alvajáró vagy. Bármivel próbálkozol, bármit csinálsz, azt<br />
teszed. a tantra azt mondja: csak akkor látod azt, ami van, ha ébren vagy, ehhez<br />
bátorság kell. Aludni sokkal kényelmesebb. Mindenki alszik, legalább nem vagy<br />
egyedül. A hamis olyan mélyen beépült a tudatalattidba, hogy a valóditól már félni<br />
fogsz.<br />
90-91<br />
Az első kérdés:<br />
Azt mondtad, hogy a szerelmi aktusban teljesen engedjük elmagunkat.<br />
Élvezzük, ne siessünk, maradjunk benne hosszú ideig, egedjük egész testünket<br />
remegni a gyönyörtől.<br />
Mire tanítasz minket?Kéjelgésre?"
Ez perverzitás! Ez a hamis személyiség. A hamis személyiség mindig az élvezet ellen<br />
van, ellened van: semmit sem szabad élvezned. Inkább áldozd fel magad. Legyen az,<br />
áldozd fel magad a társadalomért, a családért, az eszméért, a mennyországért, a<br />
jövőért... a lényeg, hogy áldozd fel magad. Ebben nőttünk fel; az áldozat erény, az<br />
élvezet önző. Az önzés pedig bűn. E teória szerint minden, ami élvezet, az eleve bűn.<br />
Én mást tanítok... csakúgy, mint a tantra: ha nem élvezed az életet, akkor segíteni sem<br />
tudsz másoknak. Ha te nem ébredtél fel, akkor senkit nem tudsz felébreszteni, ha te<br />
nem vagy boldog, akkor nem adhatsz mást másoknak csak boldogtalanságot. Csak<br />
abból tudsz adni, amiből neked is van... sőt, több kell legyen, mint amennyire<br />
szükséged van. De ha fel akarod áldozni magad, akkor előbb-utóbb áldozat lesz<br />
belőled, és másokat is fel akarsz áldozni. Ha anyád azt mondja, hogy '...érted<br />
áldoztam fel az életem…’ akkor vigyázz, megjelent a szadista. Ha a férjed azt hogy<br />
'...halálra dolgozom magam, mit gondolsz kiért', akkor menekülj, azt akarja, hogy te<br />
is szenvedj. Az áldozat' egy trükk mások kínzására. Óvakodj tehát az 'áldozatok'-tól,<br />
ők nagyon veszélyes emberek. Te ne áldozd fel magad. Már maga a szó is csúnya.<br />
Örülj magadnak, élvezd az életet. Ha csordultig vagy boldogsággal, szinte több nem<br />
is fér beléd, akkor, ami túlárad, beleömlik másokba. Ez nem áldozat! Senkit nem<br />
kötelezel le, senki nem kell, hogy köszönetet mondjon neked. Sőt, inkább te leszel<br />
hálás, hogy részt vettek a boldogságodban, hogy megoszthattad másokkal. Az olyan<br />
szavak, mint 'áldozat', 'kötelesség, szolgálat' — csúnya, erőszakos szavak. A tantra<br />
azt mondja: hogy tudnál másokon segíteni, ha te magad sötétben botorkálsz? Csak<br />
akkor tudod, hogy mi az az igazság, ha megtaláltad a fényt önmagadban. Most csak a<br />
félreértéseidet tudod megosztani. Csak akkor tudsz adni, ha neked már van. Ha<br />
szomorú, boldogtalan, keserű vagy, akkor erőszakos leszel másokkal, és szenvedést<br />
okozol nekik is. Lehet belőled 'Mahátma' vagy úgynevezett 'szent ember', ez igazán<br />
nem nehéz. De nézd meg őket; minden lehetséges módon kínozni próbálják azokat,<br />
akik hozzájuk fordulnak tanácsért. Igaz, először nem könnyű észrevenni, mert a<br />
jóindulat köntösébe van burkolva — az álszentek mindent a 'te érdekedben’<br />
csinálnak. A saját érdekedben kínoznak. És még azt sem mondhatod nekik, hogy<br />
92-93<br />
vizet prédikálsz, és bort iszol', mert ők magukat is kínozzák; ez jogosítja fel őket. Így<br />
nem tehetsz nekik szemrehányást. Az a kínzás, ami a 'te' saját jól felfogott<br />
érdekedben történik, a legveszélyesebb, mert nem tudsz tőle megszabadulni, Miért<br />
bűn a boldogság? Miért bűn, ha jól érzed magad? Ha boldogtalan vagy, akkor az<br />
kiárad belőled és másokra is hat. Mint a gyűrűk a vízbe dobott kavics körül, úgy<br />
gyűrűzik szét körüllőtted is a rossz hangulat. Tanulj meg boldog lenni... És erre a<br />
legeredményesebb iskola a tantra... a nemi aktus. Fedezd fel a benned rejlő lelket. A<br />
tanra nem a szexualitást tanítja, hanem a módszert. A szexualitás lehet a forrás, az<br />
alap. Onnan indulsz, és ne feledd, hogy az aktus nem az eredmény, hanem az alap. Az<br />
ember nem kell, hogy megragadjon a szexnél, de használhatja, mint ugródeszkát. A<br />
tantra szerint a szex ugródeszka. És ha megismerted a nemi eksztázist, akkor már<br />
lehet némi fogalmad arról, hogy mit értenek a misztikusok a "nagy orgazmus", a
kozmikus orgazmus alatt. Mira táncol... Ezt a táncot még nem érted, nem tudod, miről<br />
énekel Mira. Ez a szexuális energia tánca. Ezen <strong>keresztül</strong> mondja el, hogy mit érez, a<br />
táncon <strong>keresztül</strong> tanít. A tánc azt mondja: '...ebben a létben a szerelmen <strong>keresztül</strong> a<br />
legkönnyebb feloldódni, ...megszűnik a kettősség, -elolvad az ego, eggyé válsz. Nincs<br />
múlt, nincs jövő — csak a Most. A valóságban élni csak Most lehet. A misztikusok,<br />
akik eggyé váltak a léttel, akik megtalálták magukban az Istent... csak gondolatokkal<br />
tudnak utalni az élményre, ez közelíti azt, amit átéltek. A szexualitás csak a kezdet,<br />
nem a vég. De ha lemarad a Kezdetet, akkor lemaradsz a Végről is. Ne menekülj a<br />
kezdet elől, a kezdeten <strong>keresztül</strong> jutsz el a véghez. A tantra azt mondja: élj<br />
természetesen. Soha ne légy más. Soha ne tagadd meg a nemi ösztönt, élj vele! Mi<br />
rossz van a gyönyörben? Azt hiszed, hogy aki boldog, az biztosan egy nagy disznó.<br />
De ha boldogtalan, akkor minden rendben, az biztosan egy erényes ember. Ezért<br />
neurotikus az egész lét, ezért boldogtalan mindenki. Ha látsz valakit, aki szenved,<br />
akkor rögtön odarohansz, és biztosítod az együttérzésedről. De ha valaki boldog,<br />
mosolyog, akkor mihez kezdesz? Vele már nem tudsz együtt 'érezni'. 'Töröld le azt a<br />
mosolyt a képedről — mondhatod — hiszen az egész világ szenved,<br />
megbolondultál?'<br />
Bajban vagy, és valaki odajön, hogy együtt érezzen, nézd meg az arcát. Szinte<br />
sugárzik; örül, hogy kimutathatja részvétét. De ha boldog vagy, akkor ő tehetetlen.<br />
Elvetted tőle az alkalmat, megfosztva érzi magát; a boldogságod bántja — ha<br />
szomorú vagy, az boldoggá teszi. Életkép a bolondokházából. A tantra azt mondja:<br />
cselekedj az érzéseid szerint, csak az a jó. A boldogság jó, nem rossz. A boldogság<br />
nem bűn. Ha átalszod az életed; ha keserű vagy — az bűn.<br />
94-95<br />
A boldogság az igazi erény, mert a boldog ember nem árt másiknak. Csak a boldog<br />
emberen <strong>keresztül</strong> fejlődhet a boldogság másokban is, a boldogtalan ember viszont<br />
sokat árthat a környezetének.<br />
Mégegyszer tehát; amikor azt mondom, hogy a tantra sem erkölcsös, sem<br />
erkölcstelen, akkor azt értem ez alatt, hogy a tantra alapvetően egy tudomány. Annak<br />
lát, aki vagy. Ez nem azt jelenti, hogy nem próbál megváltoztatni, hanem azt jelenti,<br />
hogy csak abból lehet kiindulni, ami van.<br />
A moralitás és a tantra között éppen az a különbség, mint a bűvészet és a tudomány<br />
között. A varázsló megpróbál halandzsázni valamit, a békából herceget csinálni. Vagy<br />
megpróbálja elállítani az esőt a faluban, mert áradás van, de persze az esőnek esze<br />
ágában sincs elállni. Vagy aszálykor igyekszik pár csepp esőt lecsalogatni az égből…<br />
de még egy árva bárányfelhő sem jelentkezik. Ezzek csak buta szavak, egyfajta<br />
megélhetés. Ha időnként valami véletlenül mégis úgy történik, akkor a varázsló meg<br />
van elégedve magával. Ha nem, akkor pedig mindig van valamilyen kifogás; 'valami<br />
nem stimmel'. Ebben a szakmában mindent úgy kell kezdeni, hogy 'ha...' 'Ha itt<br />
mindenki jó, ha mindenki erényes, akkor október 17-én esni fog az eső.' Ha tényleg<br />
esni fog, akkor minden rendben — de ha nem, akkor nem mindenki erényes, akkor<br />
valaki a nőket nézte... Még ebben a században is, a huszonegyedik században, egy
olyan ember, mint Mahátma Gandhi azt mondhatja, van Biharban —, hogy „...az<br />
éhínség a bűnei miatt éri Bihar népét..." Miért, a világ összes többi részén nem ember<br />
él ? A mágusok mindig a 'ha'-val kezdik, és ez az egész dolog rákfenéje. A tudomány<br />
nem építhet a 'ha'-ra, mert a legelőször azt kell felderítenie, ami van... csak akkor<br />
tudunk vele tenni, csak akkor tudjuk átalakítani. Ha megismertük a dolgot; akkor<br />
használhatjuk, megváltoztathatjuk. A mágus nem tudja mi az elektromosság. Ennek<br />
ellenére látni akarja, át akarja alakítani! Beszélhet, jósolhat, de csak halandzsa. A<br />
moralitás éppen ilyen halandzsa. A 'tökéletes embert' prédikál, miközben nem ismeri<br />
magát az embert sem. A tökéletes ember mindig csak egy álom marad, és azt a célt<br />
szolgálja, hogy elítélhessék általa a valódi embert. A 'tökéletes ember lehetetlen. A<br />
tantra — tudomány. Azt mondja: először azt kell látni mi a valóság, hogy mi az<br />
ember. Nem kell se dicsérni, se leértékelni — egyszerűen fel kell ismerni. Nem az<br />
hogy milyennek kellene lennie. Elég az, ami van... az hogy most létezik, a vágyaival,<br />
az ösztöneivel. Csak akkor kell átalakítani, ha megismertük. Ez a tantra titka. A tantra<br />
azt tanítja, hogy ne próbálj a nemi energiád ellen tenni. Az ösztön sokkal erősebb<br />
nálad, veled van vágy... És mit állítasz szembe vele? Egy keskeny szürke<br />
96-97<br />
réteget, egy mázt az agyad felszínén, tele elvekkel és teóriákkal. Gondolj bele, hogy<br />
tudnál te ártatlanul', vágy nélkül, nő (vagy férfi) nélkül létezni? Az csak bűvészkedés,<br />
hokusz-pokusz. Hogy tudnál egy energiát kezelni, amikor fogalmad sincs róla, hogy<br />
mi az? A szexualitás lényed legmélyebb rétege — mit tudsz róla? Mit tudsz a<br />
rejtélyről, ami benned él... Tudom, vannak elveid, de azok használhatatlanok. Így<br />
csak egy lehetőséged van; elfojtani a vágyat. De minél inkább el akarod fojtani, az<br />
annál erősebb. Nem vetted meg észre? Az, aki 'csinálja' nem gondol állandóan a<br />
nőkre. Az aktussal elmúlik a feszültség egy darabig mással is tud foglalkozni. De aki<br />
elnyomja, nem tud leengedni. A vágy és a gondolat megy körbe-körbe, mint a<br />
ringlispíl. Aki elnyomja a szexuális energiáját, az mindenben szexualitást lát; a lyuk a<br />
fában, a seprű nyele, a banán, a bicikli ülés... Az agyad a vetítőgép a fejedben, azt<br />
látod a vásznon, amit elképzelsz; a lyuk a fában és a többi dolog mind az elfojtott<br />
szexualitás torzképei. Akármerre nézel, magad elé vetíted a vágyad keltette<br />
illúzióidat. Ezért a moralista elítéli magát, és ezen <strong>keresztül</strong> másokat is. Nincs olyan<br />
moralista, aki ne ítélné el a szexualitást. Mindenki bűnös, mert ő az. De ő 'kevésbé<br />
bűnös' — gondolja — és ettől az összehasonlítástól jobban érzi magát. Mindenkiben<br />
azt látja, amit magában elnyom. Minél erősebbek az álomképek, annál<br />
félelmetesebbek. Ez teljesen természetellenes, és hamarosan teljes perverzitássá<br />
fejlődik. A vágytól való megszabadulás a tantrán <strong>keresztül</strong>, már az ellenkezője. A<br />
tantra először megtanít arra, hogy mi a szexuális energia, hogy hogyan lehet kezelni,<br />
hogy mi az a sex, az abban rejlő óriási lehetőség... hogy mi az orgazmus és a<br />
gyönyör.<br />
És aztán, hogy tudod túltenni magad a vágyon. Ráeszmélsz, a boldogság nem az<br />
aktusból származik, az csak elvette a lehetőséget. Az eksztázis máshonnan ered. Az<br />
eksztázisnak három forrása van... ezeket mondom, de ne higgyétek, hogy szavakból
ezt megértitek. Az elvek önmagukban használhatatlanok. A csak tapasztalaton<br />
<strong>keresztül</strong> lehet a tied. Mi a három tényező? Az aktusban meghal az idő. Teljesen túl<br />
jutsz az időn — ez nem azt jelenti, hogy megszűnik az idő, mint olyan, hanem<br />
egyszerűen kikerülsz belőle. Az idő számodra nem létezik, nincs múlt és nincs jövő.<br />
Az egész Lét ebben a pillanatban koncentrálódik, itt-most. Ez a pillanat az igazi,<br />
pillanat. Ha ezt a valódi pillanatot meg tudod élni akkor nincs szükséged többé a<br />
szexre, akkor az meditáció.<br />
Ha az aktusban nem a 'személyiség' vesz részt — azt a nyűgöt levetetted magadról.<br />
Felszabadultál. Ezért fél az egyén az aktustól, neki ott el kell tűnnie. Te, mint olyan,<br />
nem fogsz létezni, a kedvesed, a másik, mint olyan, megszűnt. Mindketten<br />
felolvadtok valami másban. Az energia alapjaiban olyat teremtett, amiben az ego nem<br />
tud létezni, s persze<br />
98-99<br />
az ego retteg ettől. Ha az aktus nélkül el tudsz ide jutni, akkor nincs rá szükség.<br />
Harmadszor; az aktusban végre természetes vagy. Elmúlik a mesterkéltség, lehullik<br />
az állarc; magad mögött hagyod a társadalmat, a kultúrát, a civilizációt... a természet<br />
organikus része vagy, épp, mint egy fa, vagy egy állat, vagy mint egy csillag az égen.<br />
A természet része vagy, beleolvadsz egy nagyobb valamibe, a világegyetembe, a taoba...<br />
Ebben az energiafolyamban hömpölyögsz — nem úszol, hanem sodor az áradat.<br />
E három dolog következménye az eksztázis. Az aktus csak a természetes táptalaja e<br />
három tényezőnek, egy természetes szituáció. Ha már ismered, és érzékelni is tudod<br />
ezeket az összetevőket, akkor az aktustól függetlenül is létre tudod őket hozni. Ha<br />
tudatossá váltál az eksztázis valódi okaira, akkor megszabadultál a nemi vágytól. A<br />
meditáció nem más, mint a szerelmi aktus élménye az aktus nélkül. De ezt neked kell<br />
megtapasztalni, ezen <strong>keresztül</strong> kell menned, máskülönben nem értheted. Az elvek, az<br />
ideák, a gondolatok itt használhatatlanok. A tantra nem a szex kedvéért van, hanem<br />
azért, hogy átsegítsen a vágyon. De csak a tapasztalaton — egzisztenciális<br />
tapasztalaton -- <strong>keresztül</strong> tudsz túljutni rajta, nem ideológiákon <strong>keresztül</strong>. A<br />
<strong>szexualitáson</strong> <strong>keresztül</strong> kivezet a vágy börtönéből. És csak ez lehet az igazi<br />
brabmacsárja. Ez számodra paradoxnak tűnik, pedig nem az. A vágyon csak tudáson<br />
<strong>keresztül</strong> lehet túljutni. A tudatlanság nem segít, úgy legfeljebb egy jó hipokrita lehet<br />
belőled...<br />
A következő kérdés:<br />
Milyen gyakran engedjünk a nemi aktus csábításának, hogy az segítse és ne<br />
hátráltassa a meditációt?"<br />
Ez a kérdés egy félreértéből adódik. A te nemi aktusod és más nemi aktusa alapjaiban<br />
különbözőek. Számodra ez csak megkönnyebbülés — tüsszentettél egy jó nagyot.<br />
Kiadtad az energiát magadból, és ettől megkönnyebbültél. Ez nem építő jellegű,<br />
hanem destruktív. Nem azt mondom, hogy a terápia megnyugtat — de semmi más
nem történik. De a tantrikus nemi aktus alapvetően más, az előbbi ellentéte. Itt nem<br />
dobod ki az energiádat, nem a " dolgod végzed". Itt az aktusban maradsz, megtartva,<br />
ejakuláció nélkül... a két energia találkozik, egymásba folyik kört alkotnak. Az<br />
aktusnak nincs vége, mindig megmarad. Ettől teljesen megváltozik az aktus<br />
minősége. Meg kell értened két dolgot; kétféle csúcs, kétféle energia létezik. Az<br />
egyik fajtát ismered: elérsz egy izgalmi szintet, ahonnan már nincs tovább, az a<br />
tetőpont. Itt az energia nem tőled függ; átmegy rajtad, mint a villám, és te<br />
megszabadulsz tőle, megnyugszol, elernyedsz. Leraktad a terhet, pihenhetsz...<br />
elálmosodsz. Ekként használod, de ez legalább természetes, nyugtató. Utána jobban<br />
alszol... ha nem tömte tele a fejed valamelyik vallás, mert úgy ez sem segít. Akkor<br />
100-101<br />
rémalmaid lesznek, vagy nem tudsz aludni a bűntudattól. Marcangolod magad,<br />
esküdözöl, hogy többé nem teszel ilyet, és ha mégis elalszol... jön a mumus és<br />
kiherél. Ha normális, természetes ember vagy, nincs túlterhelve a fejed vallási<br />
dogmákkal, akkor nyugtatóként hat. Ez az egyik fajta orgazmus, ezt ismered. A<br />
tantrikus orgazmus egy egészen másfajta orgazmus. Ha az elsőt úgy nevezzük, hogy<br />
'csúcs-orgazmus', akkor a tantrikus orgazmust elnevezhetjük 'völgy-orgazmusnak'. Itt<br />
nem mész fel az izgalom csúcsára, hanem lemész a völgy legmélyebb nyugalmi<br />
pontjára. Mindkét fajtához szükség van az izgalomra az elején; a behatoláshoz a<br />
férfinek is és a nőnek is szüksége van az izgalomra. Ezért mondom, hogy a kezdet<br />
mindkét esetben ugyanaz, de csak a kezdet. Az elején az aktus legyen heves, mély;<br />
ettől mélyebb a tartalma, az intenzitása. De ha ide jutottal, akkor állj meg! Egyikőtök<br />
se mozogjon. Csak öleld, szeresd, érezd szerelmesed. Ha a férfi az idő multával veszít<br />
merevségéből, azt pár mozdulattal rendbe hozza, egy kis izgalom elég és aztán<br />
nyugalom. Így órákon <strong>keresztül</strong> együtt tudtok maradni. Az izgalom csökken, de az<br />
érzés, a szerelem erősödik. Elértek egy pontra, ahol mindketten álomba merültök. Ez<br />
a 'völgy orgazmus'; két tökéletesen nyugodt lény egymásba olvadása. A közönséges<br />
nemi kapcsolatban két izgatott — feszült, végletesen felizgatott — ember keres<br />
kielégülést. Kívülről egy rövid őrületnek látszik. A tantrikus orgazmus viszont egy<br />
mély, nyugodt meditáció. Ha megérted, akkor fel sem merül a kérdés, hogy milyen<br />
gyakran lehet szeretkezni...?' Ahányszor akarsz. Itt nem vesztesz energiát —<br />
ellenkezőleg, energiát nyersz. Lehet, hogy nem tudod, de az, hogy a férfi és a nő<br />
nemi erőket képviselnek, biológiai, bioenergiai tény. Két polaritás, negatív-pozitív,<br />
yin-yang... vagy érted, ahogy akarod, a lényeg, hogy egymással szemben állnak. A<br />
tantrikus nemi aktusban viszont küzdelem helyett mély nyugalomban egyesülnek,<br />
melyben erőt, vitalitást nyernek - mindketten vibrálnak az új energiától. Ha a két<br />
szerelmes egyesül a szerelemben, abból mindketten nyertek. Ezt akárhányszor<br />
csinálhatod. A közönséges aktusban viszont energiát veszítesz, és csak akkor<br />
csinálhatod újra, ha a test regnálódott, pótolta a veszteséget. Aztán ha regenerálódtál,<br />
megint újra elveszted az energiát... és ez így megy... ez elég kimerítő. Az egész<br />
életedet azzal töltöd el, hogy erőt gyűjtesz, elveszíted, aztán újra erőt gyűjtesz,<br />
megint elveszíted — ez megszállottság. Láttál már közösülő állatokat? Lehet, hogy<br />
még nem volt alkalmad megfigyelni... mindegy, hogy milyen fajta; kutya, macska,
majom — nem látsz rajtuk semmi örömet, nem örülnek, nem boldogok. Az csak egy<br />
gépies cselekedet, amit az ösztön diktál. Csupán a természet parancsának<br />
engedelmeskednek. Nézd meg a majom arcát közösülés után, mintha misem történt<br />
volna, ott nem volt eksztázis. A nőstény<br />
102-103<br />
ivarzik, a hím befedezi. Slussz. Az energia parancsának engedelmeskedni kell. A<br />
közönséges nemi aktus éppen ilyen, de érdekes módon a moralisták nem így látják.<br />
Azt mondják, ne közösülj, ne élvezz, ne viselkedj úgy, mint az állat...' Pedig az állat<br />
csak kényszerből teszi; azt teszi, amit az ösztön diktál. A párzási időszakon kívül nem<br />
látsz állatokat közösülni. Azt csak az ember teszi — élvezetből. És mind mélyebb az<br />
élvezet, annál emberibb az ember. Az élvezet válik meditációvá, azon <strong>keresztül</strong><br />
kerülsz kapcsolatba önmagaddal. De ne feledd: a tantra a 'völgy orgazmust' tanítja,<br />
nem a 'csúcsorgazmust'. Ez a völgy megtapasztalása. Nyugaton nagyon népszerű<br />
Abraham Maslow csúcs-tapasztalat' terminológiája. Izgatottan törekszel a csúcs felé,<br />
de ha odaértél, azután csak egy irány lehetséges: lefele. Erős hanyatlást érzel; levert,<br />
letört leszel. Lezuhansz a csúcsról. A tantrikus szeretkezés után sosem érzel ilyet. A<br />
völgyből nem lehet lezuhanni, csak felfelé mehetsz. Tele vagy vitalitással, energiával,<br />
élettel, csak úgy sugárzol. Az eksztázis órákig, akár napokig is tarthat. Attól függ,<br />
mennyire mélyültél el benne. Ha ezt gyakorlod, akkor előbb-utóbb rájössz, hogy az<br />
ejakulációval csak elpazarolod az energiád. Arra csak akkor van szükséged, ha<br />
gyereket akarsz. És egy tantrikus szexuális élmény után egész nap mélységesen<br />
nyugodt leszel. Sőt, akár több napon <strong>keresztül</strong> érezheted a hatását; könnyű, békés,<br />
üde leszel, otthon érzed magad. Egy ilyen ember sosem árt a másiknak. Ha tud,<br />
másokat segít a boldogsághoz. Ha nem, akkor legalábbis senkit nem tesz<br />
boldogtalanná. Csak a tantra képes belőled új embert teremteni — aki az idő<br />
korlátain belül él, aki megismerte az ego-nélküliséget, személyiség-nélküliséget. A<br />
tantrikát nem az akarat mozgatja, hanem a szeretet. Nem áll ellentétben önmagával,<br />
vagyis az egyén már más dimenzióban él; már nem hajszolja a vágy, és vágy nélkül a<br />
szexualitás eltűnik. Nem azért, mert te úgy akarod - a változásnak az egohoz semmi<br />
köze. Ez egy folyamat; egyszer csak ráébredsz, hogy eltűnt a vágy, megszületett az<br />
igazi Brahmacsárja.<br />
Lehet, hogy ez szinte lehetetlennek tűnik számodra, hiszen évszázadokon <strong>keresztül</strong><br />
félrevezettek. Ez félelmetes, mert eddig pont az ellenkezőjét tanították. Két dolog<br />
van, amitől nagyon félünk: az egyik a szexualitás, a másik a halál. Pedig mindkettő a<br />
természet része. Ha valóban kutatsz a tudat felé, akkor egyiket sem kerülheted el.<br />
Meg kell tapasztalnod a szexualitást ahhoz, hogy megismerd a halált. És ha nem<br />
ismered meg a halált, akkor nem ismerheted meg a halhatatlanságot sem. Ha<br />
megismered a nemi tudatodat, akkor megismered az életet. És ha önként vállalni<br />
mered a halált, abban a pillanatban, hogy eléred a központját megérted az<br />
örökkévalót. Akkor halhatatlan leszel, mert a halál csak a felszínen történik. Az igazi<br />
kereső számára a szexualitás és a halál alapvető
104-105<br />
kérdések annak ellenére, hogy mindkettő társadalmi tabunak számit - ezekről egy 'jól<br />
nevelt' ember nem beszél. De ez a kettő az alap, és mély kapcsolatban vannak<br />
egymással. A mély szexuális aktusban te, mint ego, meghalsz. Eltűnik az idő, meghal<br />
az ego, szétoszlik a személyiség. Igen, a szexuális aktus egy kis-halál. Ha ezt tudod,<br />
akkor azt is tudod, hogy a halál egy óriási szexuális orgazmus. Szókratész nem fél a<br />
haláltól, sőt kíváncsi, érdeklődéssel közeledik a nagy kaland felé. Örömmel köszönti<br />
a halált. Miért? Mert tudatos a boldogságra, ami a kis-halált követte, és várakozással<br />
fordul a kozmikus orgazmus fele, ami majd a nagy-halált követi. De számunkra<br />
mindkettő tabu. A tantra számára viszont ezek a tudat kutatásának eszközei. Mindkét<br />
jelenségen át kell menni, mindkettőt át kell élni.<br />
Következő kérdés:<br />
"Ha az embernek már emelkedik a kundalini energiája a gerinccsatorna mentén,<br />
akkor nincs erre negatív hatással az orgazmus?"<br />
Mindegyik kérdés arra utal, hogy nem tudjátok, mi a tantrikus nemi aktus. Igen, a<br />
közönséges nemi aktusban az valoban úgy van. De ha az energia valoban emelkedik a<br />
gerinc mentén a fej felé, akkor nem tudsz és nem is akarsz közönségesen elélvezni.<br />
Ha mégis megpróbálod, akkor mély konfliktust érzel belül, hiszen az energia megy<br />
felfelé, és te megpróbálod gátolni az irányát, megpróbálod lefelé kényszeríteni. A<br />
tantrikus orgazmus nem okoz nehézséget, konfliktust. Segíti a mozgó energiát még<br />
feljebb jutni. A pároddal együtt megnyugodtok, mély ölelésben maradtok együtt... ez<br />
segíti az energia emelkedését. Közönséges nemi aktusban nagyon nehéz lelassulni,<br />
szinte lehetetlen, mert az más felé törekszik. A meditáció más formái ellenzik a<br />
szexualitást, mert nem ismerik az 'orgazmus' lehetőségét. Csak a közönséges nemi<br />
közösülést ez a joga nagy problémája. A joga igyekszik a nemi energiát felfelé terelni<br />
— a felfelé mozgó nemi energiát nevezik jónak. A közönséges nemi aktusban viszont<br />
az energia lefelé mozog, ezért mondja a joga, hogy 'tartózkodj!' 'Ha energiát akarsz,<br />
akkor tartózkodj a szextől, mert a kettő együtt a nem fér meg a szervezetedben.' Az<br />
egyik kezeddel igyekszel felfelé energiát, a másikkal viszont kinyitod a csapot alul.<br />
Süllyedni kezd. Ezzel zavart okozol. Ezért ellenzi a joga a szexualitást. A tantra nem<br />
ellenzi a szexet, mert a tantra ismeri a 'tantrikus orgazmust'. Nem pazarolja az<br />
energiát, sőt elősegíti. Nincs ellentét. A szexualitás tantrikus formája — meditáció.<br />
Ha el akarsz szökni a vágy elől... ha férfi vagy, és menekülsz a nők elől; ha nő vagy,<br />
és menekülsz a férfiak elől —<br />
106-107<br />
az nem segíthet. Attól csak erősödik a vágy a fejedben. Ez is paradox, de már tudod,<br />
hogy így van. Mély szerelmi ölelésben viszont a 'másik' eltűnik. Azt sem tudod, hogy<br />
fiú vagy-e vagy lány. Csak így tűnik el a különbség, csak így... a férfi elfelejti, hogy a
másik a nő; a nő elfelejti, hogy a másik a férfi. Így semmi gát nincs az energia<br />
utjában, k5nnyeden emelkedik. Egyébként, ha van 'másik' akkor lefelé húz. A joga és<br />
más meditációs módszerek igyekeznek távol tartani téged a másik nemtől, ellenzik a<br />
szexualitást. Állandóan kontrollálnod kell magad, küszködnöd kell az ösztöneid ellen.<br />
De ha ellenzed a másik nemet, akkor ez megint csak feszültséget okoz, és az állandó<br />
feszültség szintén lehúz. A tantra azt mondja: nincs szükség feszültségre, engedd el<br />
magad, ne ellenezd a másik nemet. A nyugalomban a 'másik' eltűnik; ha nincs<br />
ellentét, az energia emelkedik. De ne feledd, ez csak akkor lehet, ha a völgyben vagy,<br />
mert ha felmásztál a csúcsra, akkor onnan csak lefelé mehetsz.<br />
Következő kérdés:<br />
,Tegnap este azt mondtad, hogy a nemi aktusnak lassúnak kell lennie, ne siessünk, de<br />
azt is mondtad, hogy ne kontrolláljuk a nemi aktust, hanem teljesedjünk ki benne. Ez<br />
számomra ellentmondó, kérlek, magyarázd meg."<br />
Én nem kontrollról beszéltem. A kontroll és a nyugalom ellentétes. Én azt mondtam,<br />
hogy légy nyugodt. Ha az korlátozni akarod, akkor az valoban feszültséghez vezet.<br />
Utóbb be kell fejezni, mert a feszültség tűrhetetlen. Az erőfeszítés feszültséghez<br />
vezet, amit aztán le kell vezetni. Amiről beszéltem, annak ehhez semmi köze. Ne<br />
kontrollálj semmit, ne állj az utjába semminek. Egyszerűen nincs értelme sietni; nem<br />
mész sehova — jó ott, ahol vagy. Nincs hiány és nincs cél. Az aktus egy gyönyörű<br />
játék — nincs miért sietni. Ha sehova nem kell odaérned, akkor minek sietsz? Ha<br />
olyan rossz, hogy minél előbb túl akarsz jutni rajta, minek csinálod? A rohanás ott<br />
van minden cselekedetedben, egész életed egy rohanás. S ha mindig mindenhova<br />
csak sietsz, akkor az aktusban is sietni fogsz. Időt akarsz spórolni... de ez nescaffe. A<br />
szex ne legyen 'instant szex'. Így csak elrontod, és annak nincs értelme. Élvezd,<br />
lassan... ezen felül kapsz egy kóstolót onnan, ahol nincs Idő. De ha sietsz, itt maradsz.<br />
A tantra azt mondja: hova sietsz? az aktus nem iroda, itt nincsenek határidők. Legyen<br />
inkább olyan, mint egy tavaszi sétának nincs más célja, csak kint lenni a szabadban.<br />
Süt a nap, énekelnek a madarak, lassan lépdelsz, sehova nem kell menned, nincs cél.<br />
Visszafordulhatsz, ahonnan csak akarsz. Ez az alap, erre épül a 'völgy-orgazmus'. Ha<br />
elsieted, akkor feljutsz a csúcsra. Ezzel nem azt mondtam, hogy korlátozd.<br />
108-109<br />
Aki lassan lépdel, nincs veszélyben, nem esik le sehonnan. Ha túlizgultál, akkor már késő. Érted mit<br />
mondok? Ha nagyon felizgultál, akkor kontrollálni akarod, és az feszültség.<br />
Inkább légy nyugodt, legyen az aktus egy gyönyörű játék. Ne fejezd be maradj a kezdetnél. Csukd<br />
be a szemed, érezd a párodat, érezd, ahogy árad, lüktet az energia, válj eggyé vele... ha nem állsz<br />
utjába, eggyé válik veled.<br />
Ha a régi szokásaid nem tűnnek el azonnal, ne keseredj el... eljön az ideje. Légy nyugodt. Ne<br />
gondold, hogy ha nem élvezel el, akkor valami baj történt. Ne gondold, hogy lemaradtál valamiről.
Semmiről nem maradsz le, sőt... Kezdetben azt gondolod, hogy nem fejezted be, hiányolod az<br />
izgalmat, a csúcsot. Ez elmúlik, csak a megszokásból adódik. Pár héten vagy hónapon belül<br />
megjelenik a 'völgy-orgazmus'. Várj türelmesen. Ne légy türelmetlen, engedd megérni. Ha a 'völgyorgazmust'<br />
megismerted, akkor már nem vágysz a csúcsra, nem éri meg. De ezt ki kell vámi. Ne<br />
akard, hogy így legyen, hanem engedd, hogy így történjen.<br />
Számodra a nyugalom probléma; ha azt mondom, hogy légy nyugodt, akkor azt<br />
hiszed, hogy azért valamit tenned kell. A nyelvből származik az ellentét. Olvastam<br />
egy könyvet, aminek az a címe: „Meg kell nyugodnod". Ha valamit ’kell’, akkor már<br />
eleve nem lehetsz nyugodt. Ez utasítás egy kitűzött cél felé... elérem a célt?... ez már<br />
a nyugalom?... vagy még hiányzik valami?' Ha valamire azt mondom, hogy 'kell',<br />
akkor feszültséget teremtek, de ha feszült vagyok, akkor nem lehetek nyugodt. A<br />
nyelv problémája, bizonyos dolgokat lehetetlen kifejezni. Légy nyugodt. Ha azt<br />
mondom, hogy nyugodj meg, akkor azt hiszed, hogy ez egy feladat, és azt kérdezed,<br />
hogyan már más vágányon vagy. Ez a kérdés értelmetlen, erre nincs válasz. Módszert<br />
vársz tőlem, de a módszert csak akarattal lehet alkalmazni. Az akarat pedig egyenlő<br />
az egoval. Szóval a válasz: ne csinálj semmit. Feküdj le és várj. Amit csinálsz, azt te<br />
csinálod. Te állsz az utadban. Ha elkezdesz számolni egytől százig... aztán visszafelé,<br />
száztól egyig, nem tudsz aludni. Ha mégis elaszol, akkor azt nem a tett okozta, hanem<br />
az unalom. Csak úgy tudsz elaludni, ha nem csinálsz semmit. Ezért mondom:<br />
szexuális aktus, az úgy hangzik, mint egy tett, és minden cselekedet erőfeszítéssel jár.<br />
Itt a nehézség. Mit mondjak? Inkább azt mondom, 'szerelmi játék'. Talán így<br />
könnyebb megértened. Játsszatok egymással, ez nem feladat, ez játék. Mint két<br />
gyerek, vagy két állat. Ne gondolj arra, mi következő lépés az aktusban?... Jól<br />
csinálom...?' Ha ez történik, akkor az nem 'komoly'. Komolysággal sosem érsz a<br />
völgybe. Ha gondolkozol, akkor saját magad utjában állsz, a gondolat elvon a<br />
történéstől. Ha játék közben gondolkozol, akkor mechanikussá válik, már nem vagy<br />
ott, és a gondolataid a jövőben kószálnak. Értsd meg: a gondolat mindig elvon attól,<br />
ami van. Ott vagytok együtt, szerelmes ölelésben, és az agy azt kérdezi,<br />
110-111<br />
hogy 'mi a következő lépés?' Dobd el ezt az ostoba gondolatot ' és csak játssz. Az<br />
történik, ami történik — ne szólj bele. És ha érzel valamit, azt se analizáld; hagyd<br />
békén. Nem értékelheted, mert eddig még sosem voltál ott. Légy boldog. Gyönyörű<br />
együtt lenni azzal, akit szeretsz. Szóval te ne csinálj semmit, de azért tudsz segíteni<br />
Például, ha felizgulsz, akkor a légzésed is felgyorsul, ez kölcsönös. Lélegezz lassan,<br />
mélyeket. Ha a légzés lelassul, az izgalom is csökken, tovább tarthat az aktus. Ne<br />
beszélj, ne mondj semmit az csak zavaró. Nincs szükség szavakra, engedd a testet<br />
beszélni. Ne gondolj arra, hogy mi történik, inkább csak érezd. Érezd, ahogy árad a<br />
melegség, az érzelem, ahogy ömlik feléd az energia. Légy éber a testben, de ne<br />
feledd; ez nem erőfeszítés, hanem játék. A völgy vár rád... szinte eléd megy, ha nem<br />
rohansz. S ha ott vagy, akkor már átalakultál. Ha eltölt az érzés... a völgy nyugodt<br />
orgazmusa... ha a folyó beleömlött a tengerbe... akkor túljutottál a <strong>szexualitáson</strong>. A<br />
sex meditációvá vált, szamádhi lett belőle.
112-113<br />
Az első kérdés:<br />
TANTRA: MEGTÉRNI A SZERELEMBE<br />
„Szeretett Mester, magyarázd el, hogy a Vigyan Bhairava <strong>Tantra</strong> eddig<br />
tárgyalt módszerei a joga, vagy a tantra tudományához tartoznak?<br />
És mi a tantra tulajdonképpeni lényege?"<br />
Sokakban felmerül ez a kérdés. Ezeket a módszereket, amikről eddig szó volt, a joga<br />
is alkalmazza, de egy lényeges különbséggel. Ugyanazt a módszert használhatod<br />
egész más körítéssel is. A keret, a háttér más, de a módszer ugyanaz. A joga éppen<br />
ellenkezőleg viszonyul az élethez, mint a tantra, a joga küzdelemben hisz; a joga<br />
alapvetően az akarat eszköze, a tantra nem hisz sem a küzdelemben, sem az<br />
akaratban. A tantra azt mondja, hogy add fel ezeket. Nincs szükség az akaratra. A<br />
tantra szerint éppen az akaratod a forrása minden küzdelemnek. A jogi szerint pedig<br />
pont az a baj, hogy nincs elég akaraterő, hogy túl hamar feladod. A joga szerint azért<br />
van egod, személyiséged, mert van akaratod. A joga azt mondja, hogy legyen az<br />
akaratod száz százalékos, akkor felszabadulsz. A tantra szerint az akaratnak szerte<br />
kell foszlania, az akaratnak a nyoma sem lehet benned, akkor lesz belőled Szabad<br />
Ember.<br />
114-115<br />
Mindkettőnek igaza van, és ez okozza a problémát Számomra mindkettő helyes út. A<br />
joga útja azonban nagyon nehéz. Szinte lehetetlen; meg kell valósítanod a<br />
legtökéletesebb egot, egy szikla-szilárd Én-t. Ez azt jelenti, hogy te vagy a teremtés<br />
középpontja. Ez az út nagyon hosszú, borzasztó nehéz, és valójában sosem jutsz a<br />
végére. Hogy ér akkor mégis célba a jogi? Úgy, hogy az út valamelyik pontján átlép a<br />
tantra utjára. Az elme számára nagyon is logikus, hogy a jogi útja 'bejárható'. De az<br />
élet nem elmélet. Az élet ennek az ellenkezőjét bizonyítja. Ennek ellenére a jogával is<br />
oda lehet érni, de nagyon-nagyon ritka esetekben. Itt van például Mahávira. Hosszú<br />
évszázadok elmúlnak, és egyszer csak felbukkan egy Mahávira, aki a jogán <strong>keresztül</strong><br />
felszabadul. De ő csak a kivétel, aki erősíti a szabályt. Mindennek ellenére a joga<br />
sokkal népszerűbb, mint a tantra. A tantra könnyű, természetes; a tantrán <strong>keresztül</strong><br />
könnyedén, természetes módon, erőfeszítés nélkül odaérhetsz — és éppen ezért nem<br />
annyira vonzó. Miért? Azért, mert minden, ami vonzó, az egot vonzza. A<br />
küzdelemben való győzelem reménye vonzza az egot. Minél nagyobb egoista vagy,<br />
annál jobban tetszik neked a joga. Te majd megmutatod! Minél lehetetlenebb, annál<br />
jobb... Miért másznak fel annyian a Mount Everestre... hóviharban? Mert nagyon
nehéz. És amikor Hillary és Tensing felértek a csúcsra, akkor szinte önkívületbe<br />
estek. Miért? Mert az ego beteljesedett — ők voltak az elsők. Mikor az első ember<br />
kilépett az űrhajóból a Holdra... el tudod képzelni mit érzett? Ő az első a<br />
történelemben, belőle csak egy van, róla fognak tanulni majd az iskolában, a neve<br />
bele lesz írva a történelem márványkönyvébe, ezt már senki nem veheti el, nem érheti<br />
utol senki, ez az ego hatalmas beteljesedése. Száz év múlva már ott töltheted minden<br />
hétvégédet, de te leszel végleg az első. És sokkal többen fognak felmászni a hegyre,<br />
vagy a Holdra látogatni, mint a jogával elérni a tudathoz, mert az a legnagyobb, a<br />
legnehezebb kihívás; abszolút ego. Nietzschének nagyon tetszett volna a joga, mert ő<br />
azt mondta, hogy az életet az akarat mozgatja, hogy minden dolog mögött az akarat<br />
energiája működik — az uralom, a joga által részesülhetsz ebben az érzésben.<br />
Hatalmassá tesz. Minél jobban tudod uralni önmagad, annál jobban tudod uralni a<br />
testedet. Minél jobban tudod kontrollálni a tested és az akaratod, annál<br />
hatalmasabbnak érzed magad. Saját mestereddé válsz a küzdelmen és az önerőszakon<br />
<strong>keresztül</strong>. És aki sok életen <strong>keresztül</strong> gyakorolja a jogát—, küzd, törekszik —,<br />
általában elér arra a pontra, ahol minden szürke és unalmas, mert minél jobban<br />
kiteljesedik az ego, annál inkább érzi az értelmetlenséget. A joga követője a tantra<br />
felé fordul. De a joga jobban tetszik, mert mindenki egoista. A tantra kezdetben nem<br />
vonz. Azokat vonzza, akik már a jogáról fordulnak felé, akik már hosszú ideje<br />
küzdenek<br />
116-117<br />
magukkal. Az átlagember számára nem vonzó, de ha mégis akkor helytelenek az<br />
indítékai... próbáld ezt megérteni. Elsősorban azért nem vonzó a tantra, mert azt kéri,<br />
hogy add fel magad, hogy ne küzdj, hogy ne ússz az árral szemben, hanem csak<br />
engedd magad sodródni. Azt mondja, hogy lebegj az árral, bízd a dolgot a<br />
természetre; bízz a Természetben, vagy ha jobban tetszik az Istenben. Még a szex is<br />
belefér. Bízz benne, menj vele, ne küzdj ellene. 'Ne küzdj' — ez a tantra<br />
tulajdonképpeni lényege. Sodrod). Engedj. Ez nem vonz, mert ez nem tetszik az<br />
egonak. Ebből semmit sem nyer az ego, sőt... Már rögtön az elején az egodat kéri;<br />
arra kér, hogy olvaszd szét az ego-t. A joga is ezt kéri, de csak a végén. Először jól ki<br />
kell suvickolnod... és aztán addig kell tisztogatni, amíg teljesen el nem tűnik. Mert ha<br />
minden mocskot lemostál, akkor végül is az ego eltűnik, mert az ego nem más, mint<br />
felhalmozódott piszok. A jogánál ez a cél, a tantránál ez a kezdet. Általában véve<br />
tehát a tantra nem vonzó. De ha mégis valamilyen okból vonz, akkor a biztos egy<br />
rossz indíték. Mert ha eddig élvezted a bort és a nőket, akkor erre most a tantra<br />
'feljogosított'. Hogy ezek a hinduk mit ki nem találtak...!' Drágám, miért mondod,<br />
hogy nekem csak a tested kell? Szó sincs róla, csak meg szeretnélek tanítani<br />
valamire: gyakoroljuk a tantrát' Téged nem a tantra érdekel, hanem a hasznos trükk,<br />
Becsapsz másokat és önmagadat is. Ezért ha a tantra mégis vonzó, akkor az egy rossz<br />
indíttatásból ered. A tantra nem azért van, hogy a gyöngeségeidet táplálja, hanem<br />
hogy segítsen felébredni álmaidból. Ne hazudj magadnak. Tantrával nagyon könnyen<br />
becsaphatod magad. Mivel ez a veszély fenn áll, több joga-mester - pl. Mahávira —
nem engedi a tantrát. Túl erős a kísértés. Az ember képmutató, és minden cselekedete<br />
mögött van egy hátsó gondolata is. Az agy mindent meg tud magyarázni, valójában a<br />
félremagyarázás az össz tevékenysége. Kínában volt egy titkos tanítás, amely<br />
majdnem meg egyezik a tantrával. Úgy hívták: tao. A tao azt mondja, ha meg akarsz<br />
szabadulni a szexuális vágytól, akkor ne ragaszkodj egy partnerhez. Jobb, ha<br />
váltogatod partnereidet. A tao-nak tökéletesen igaza van, de ezt nagyon könnyű<br />
félremagyarázni — könnyen becsaphatod magad. Lehet, hogy sex-őrült vagy, és most<br />
ez egy nagyszerű ürügy. 'Követem a taot, nem szabad egy partnerhez ragaszkodni,<br />
sok partnerre van szükségem a fejlődéshez...' Sok császár gyakorolta a taot Kínában.<br />
Nagy háremeket tartottak ebből a célból. Ha mélyebben megvizsgálod az emberi<br />
pszichét, akkor a taonak igaza van. Ha egy partnered van, akkor előbb-utóbb csökken<br />
a szexuális érdeklődés. Ugyanakkor a legkevésbé sem csökken az érdeklődésed a<br />
többi nő után,<br />
118-119<br />
feleséged viszont már nem vonz. Hozzászoktál; már nem vonz, mint egy mágnes. A<br />
tao azt mondja: ha a férfi több nő között mozog, akkor nem csak egyen teszi túl<br />
magát, hanem az összesen, vagyis a vágyon. Ha nem vagy teljesen vak, előbb-utóbb<br />
rájössz, hogy körbe-körbe mozogsz a vágy körül, és ennek semmi értelme. A sok<br />
tapasztalat segíthet; segít túljutni az egészen, Ez így is van—de ez nagyon veszélyes,<br />
mert te nem azért szeretnéd ezt, hogy túljuss rajta, hanem mert ezzel a tantra<br />
feljogosított és így még nagyobb hedonista lehetsz. Ez a baj tantrával. Ezért végül is<br />
a taot Kínában, a tantrát Indiában elnyomták. Ezek nagyon veszélyes tanítások —<br />
veszélyesek, mert te hazudsz. Ha őszinte lennél, akkor semmi baj nem lenne velük,<br />
akkor ez a két legnagyszerűbb tan lenne. Semmi nincs, mi hozzájuk fogható. Ezek a<br />
legmélyebb, legrejtelmesebb módszerek, melyekre az ember valaha is rábukkant. A<br />
tudat utáni kutatás mindig veszélyes. Minél többet tud a tudomány, annál<br />
veszélyesebb. Sok mély titkot feltárt már az ember. Felfedeztük például az<br />
atomenergiát. Einstein azt mondta, ha még egyszer születne, akkor inkább vízvezeték<br />
szerelőnek tanulna, mert ha visszatekint, akkor azt látja, hogy elrontotta az életét. És<br />
nemcsak a saját életét, de nagy veszélybe sodorta az egész emberiséget. Felfedezett<br />
egy nagy titkot, de az ember megbízhatatlan. Azt hiszem, nemsokára eljön az az idő,<br />
amikor el kell nyomjuk a tudományos eredményeinket, mert egyre veszélyesebb<br />
vizekre evezünk. Már most is nagyon meggondolják a tudósok, hogy meddig<br />
menjenek el. A tudás magában hordja a veszélyt; a tudatlanság nem. Nem tudsz sok<br />
bajt okozni, ha buta vagy. Jobb a babona, mint a rosszul használt tudás. A babona<br />
éppoly veszélytelen, mint a homeopátia. Megkapod a pirulát, és a legrosszabb<br />
esetben nem használ, de biztosan nem árt. A homeopátia ártalmatlan, csak hinned kell<br />
benne. Jegyezd meg; ha valami csak segíteni tud, az babona - ha valami segíteni is és<br />
ártani is tud, az a tudomány. A tantra mindkettőre képes; árthat is, használhat is.<br />
A tantra tudomány, mégpedig mélyebb, mint az atomfizika, mert az atomfizika csak<br />
az anyaggal foglalkozik, a tantra viszont veled-- te pedig sokkal veszélyesebb vagy,
mint az atomenergia. A tantra a biológiáddal, a sejtjeiddel, a teljes gépezettel, a<br />
tudatoddal, és mindezek viszonyával foglalkozik. Ezért érdekli a tantrát a szexualitás.<br />
Ha valaki az elmével és a tudattal akar foglalkozni, akkor nem kerülheti el a nemi<br />
ösztönt, mert ez az élet, a szerelem, és minden, a tudat energiával kapcsolatos dolog<br />
forrása. Ha nem érdekel a szexualitás, akkor nem érdekel az élet sem. Akkor<br />
legfeljebb filozófus lehetsz, de nem kutató. A filozófia pedig többé-kevésé<br />
használhatatlan rágódás.<br />
120-121<br />
Hallottam egyszer: „Mulla Nasruddint nagyon érdekelték a lányok, de sosem volt<br />
szerencséje velük. Nem érdekelte a lányokat szegény Mulla. Egyszer aztán végre<br />
összejött egy randevú. Mulla nagyon félt izgalmában elment a barátjához: —Mondd,<br />
mit csinálsz, hogy neked mindig sikered van a nőknél? Mondd el a titkot.<br />
Meghipnotizálod őket, vagy hogy csinálod? Ez lesz az első randevúm, kérlek, segíts.<br />
—Három fontos dolog van — mondta a barát —, amit szem előtt kell tartani: beszélj<br />
ennivalóról, családról, és filozófiáról. --Miért ennivalóról? — kérdezte Mulla. - Az<br />
érdekli a nőket; szeretnek főzni... a nő táplálék az újszülött számára, és az egész<br />
emberiség számára... a nőket nagyon érdekli az étel. - Értem, és miért a családról? ~-<br />
kérdezte tovább Mulla. —Ha családról beszélsz, akkor úgy fogja látni, hogy<br />
komolyak a szándékaid. - Ezt is értem, de minek a filozófia? —Azért, mert abból arra<br />
következtet, hogy intelligensnek tartod — felelte a barát. Mulla elrohant a randira, s<br />
alighogy odaért, megkérdezte: —Mondja kisasszony, szereti ön a nokedlit? —Nem!<br />
— felelte a meghökkent lány. Mulla megpróbálkozott a második kérdéssel: van<br />
bátyja? — Ettől a lány még zavartabb lett: - Nincs - felelte kényelmetlenül. Mulla egy<br />
pillanatra elvesztette a fonalat, nem tudta hogy lesz a filozófia, de aztán összeszedte<br />
magát: kisasszony, ha lenne bátyja, akkor ő szeretné a nokedlit. Ez a filozófia. Többékevésbé<br />
egy nagy marhaság. A tantra nem filozofál. A tantrát csak az érdekli, ami<br />
van. Nem érdekli van-e Isten, vagy pokol, vagy mennyország... hogy van-e<br />
paradicsom? Nem. A tantra az élet alapvető kérdéseivel foglalkozik. A nemi élet<br />
nagyon alapvető dolog; azon <strong>keresztül</strong> jössz a világra, és most is része vagy. Ha<br />
szexuális energia játékszere vagy, és ha nem tanulod meg használni, ha nem érted<br />
meg, hogy mi az, ha nem tudsz eligazodni rajta, akkor az is maradsz — a nemi<br />
energia játékszere. Úgy lehetsz csak több ennél, ha tudatossá válsz. A lehetőség<br />
benned él, amelyből a Tudat kifejlődhet. Ezért érdekli a tantrát a szexualitás, a<br />
szerelem, a természetes élet. A tantra nem absztrakt elmélet, hanem egy kísérlet,<br />
amelynek te vagy a tárgya. A tantrában nincsenek ellentétek, ezért nehéz megértened.<br />
Benned sok az ellentét, ez okozza a feszültséget. Ha feszült vagy, akkor képtelen<br />
vagy bármit befogadni. Ha magot kell ültetni, akkor jobb, ha a talaj laza, könnyű,<br />
levegős. Ha harcolsz önmagaddal, akkor bezárulsz, 'tömör leszel, és a tantra<br />
122-123<br />
nem tud beavatni titkaiba. Küzdelemmel nem jutsz befelé eleve rossz irányba<br />
mozdulsz, és így kint maradsz. Ha feladod az én-t, akkor elhárul minden akadály, az
energia megindulhat befelé, és minden kivilágosodik. A szexualitás eddig küzdelem<br />
volt számodra, mert mindig volt valami célja. Ezért nem nyílt ki soha előtted az ajtó.<br />
Eddig mindig csak letargiát éreztél az aktus után; nem tudod, hogy az életerőt is<br />
adhat. Nem tudod, mert ehhez ismerned kellene a belső világodat. Add fel magad;<br />
hagyd, hogy az energia magával sodorjon. Akkor rájössz, hogy az aktus nem csak<br />
életet tud teremteni, de meg is tudja változtatni annak minőségét. A tantrikus<br />
aktusban a 'szereplők' eltűnnek; csak a szerelem, az energia marad, és megváltozik a<br />
dimenziók minősége. A tantra és a tao tudja, hogy az ejakulációval csak veszítesz az<br />
életenergiádból. Erre nincs szükség, az ejakulációt teljesen elfelejtheted. A tantra és a<br />
tao azt mondja, hogy azért van ejakuláció, mert harcolsz egyébként nincs rá szükség.<br />
Amikor a szerelmesek egymásba olvadnak mély, szexuális ölelésben, ellazulva,<br />
sietség nélkül, ejakuláció nélkül... ott nincs feszültség. Hova sietnél? Miért akarsz a<br />
gyönyörű állapotnak véget vetni? A két test, a két lélek eggyé forrt... nyugalom...<br />
szerelem. Felébred benned a lélek — vagyis inkább magadra ébredsz. A tao azt<br />
mondja: ezer évet élhetsz, ha tökéletesen átadod magad, ha nem sietsz az aktusban,<br />
ha nyugodt maradsz. Nem csak két test, de két egész lény találkozik, eggyé olvad.<br />
Már minden lelassul, aztán leáll. Ha megállt az idő, akkor miért sietni. A test<br />
mozdulatlan, és mélyen belül találkozik, egybe olvad a két ellentét, a két bioenergia,<br />
a pozitív és a negatív — az így létrejött egyensúly adja a harmóniát. Itt csak az ego<br />
létezik az időben, a lélek időtlen, de még a test öregedése is lelassul. Ez csak akkor<br />
lehetséges, ha már nem harcolsz. Tudom, ezt nehéz megérteni, de azok, akik<br />
harcolnak a szexualitás ellen, akik küzdenek az aktusban, hamarabb öregednek, mert<br />
minél nagyobb a feszültség az elmében, annál hamarabb meg akar tőle szabadulni;<br />
minél nagyobb a feszültség, annál nehezebb azt fenntartani. A mai kutatási<br />
eredmények nagyon meglepő adatokkal szolgálnak. A 'Masters and Johnson hosszú<br />
évekig végzett felmérései szerint a férfiak hetvenöt százalékának korai magömlése<br />
van — hetvenöt százalékának! Egy-két perc és slussz. Még mielőtt valami<br />
történhetett volna, még mielőtt egyesülhettek volna. ...a férfi elélvez, és az aktusnak<br />
vége. Egy másik adat, hogy a nők kilencven százaléka nem tudja, hogy mi az<br />
orgazmus, hogy mi a csúcs, a mély kielégülés - a nők kilencven százaléka! Sok nő<br />
ezért ingerült és ideges, és ez így is lesz mindig. Nem segít meditáció vagy filozófia.<br />
Hiába mennek a paphoz, és hiába próbálnak magyarázatokat gyártani hozzá. A tantra<br />
és a mai tudomány teljesen egyetért; ha a nő nem jut<br />
124-125<br />
mély kielégüléshez, akkor nem lesz családi harmónia sem. A kielégületlenség<br />
feszültséget okoz. Könnyű másra fogni... de ha a feleséged kész minden pillanatban a<br />
torkodnak ugrani, akkor gondolkozz azon, amit mondtam. Lehet, hogy te vagy a<br />
feszültség oka. Ne az anyósod viselkedésében keressd a gyökereket, ez nem genetika.<br />
És persze, ha a nő nem jut el a gyönyörhöz a szexben, akkor nem is különösebben<br />
híve a dolognak. Szinte könyörögni kell neki. Nem akarja. Miért akarná? Kinek jó az,<br />
ha nagy súllyal ráfekszenek, és az orrába lihegnek? A nők így kizsákmányolva érzik<br />
magukat. Használati tárgyak. Használat után már nincs is rájuk szükség. A férfi pedig<br />
hanyatt dől, és elégedetten horkol. A nő pedig sokszor csak halkan sir. Kinek jó ez? Ő
kielégítette a férjét vagy a szeretőjét, de ő nem kapott semmit. A nők kilencven<br />
százaléka nem tudja, mi az orgazmus, soha nem értek el a csúcsra, soha nem érezték,<br />
hogy a testük a gyönyörtől remeg, nem tudják milyen érzés az, amikor a testben<br />
minden sejt táncol. Ezt legfeljebb a nők tíz százaléka érezte. Miért van ez így? Mert a<br />
társadalom a szexualitás ellen van; ez társadalmi örökség. Az agyunk tele van<br />
ellentétekkel, aminek következtében a nőt el kell nyomni, aminek következtében<br />
frigiddé válik. Az ember már eleve bűntudattal kezd az aktushoz, és a bűntudat oka<br />
ezeregy formát ölthet; miért jó ez Pirivel, és miért nem az asszonnyal... mindjárt haza<br />
kell mennem, mit szól ehhez Piri?… remélem Piri mamája nem tudja... neki is jó volt,<br />
vagy csak nekem?... mit szólna ehhez a feleségem, mindig a nőkön jár az eszem?...<br />
túl kicsapongó, hűtlen vagyok... Mindegy mi a mese, a bűntudat meg van. Nagyon<br />
nehéz lerázni a társadalmat; az veled megy. Nem csak ketten vagytok a takaró alatt,<br />
egy egész tömeg van ott; ott van Piri mamája is, a pap is... legkevesebb öten vagytok,<br />
de inkább ennek többszöröse a létszám, mert a partnerednek is van bűntudata. A<br />
bűntudat feszültséget teremt. És minél nagyobb a feszültség. annál hamarabb vége az<br />
aktusnak; elélvezel. Ha nincs feszültség, akkor nem kell azt levezetni sem. Akkor az<br />
aktus órákig, sőt, akár napokig is tarthat. Ha igazi, mély a kapcsolat, akkor a két test<br />
szótlan párbeszédet folytat... a feszültséget néhány mozdulattal rendbe lehet hozni... a<br />
két lény harmóniába kerül. Akkor évekig tartó együttlét után sincs szükség<br />
ejakulációra, a szerelem pedig erősödhet, végül az ejakuláció teljesen eltűnik, nincs<br />
energiakidobás, a két test elmerül együtt, egymásban. A tantrikus aktus mély<br />
nyugalom. A sima aktus számodra izgalom, a tantrika számára nyugalom. A<br />
nyugalom az életenergia generátora, újjászületsz. Az én megszűnik. A vallások azt<br />
akarják, hogy add fel az egot az Istenért, akivel nem találkoztál. A tantra azt mondja;<br />
add fel az én-t a szerelmedért, aki ott van melletted. A tantra szerint az aktus a<br />
126-127<br />
lehetőség és a módszer. Azt mondja, hogy sose szeretkezz felizgulva. Ez számodra<br />
lehetetlennek tűnhet, 'hogy lehet a kettőt elválasztani?' A tantra azt mondja: ha<br />
felizgulsz, energiát vesztesz, mert a feszültséget le kell vezetni. Maradj nyugodt<br />
derült, higgadt. Meditálj az aktus előtt. Meditálj a test szépségen, gyönyörködj benne.<br />
Érzékeld az energia változásait, ismerd meg a határaidat, ne lépd túl őket. Mit értek<br />
ez alatt? Ne izgulj föl, ne légy erőszakos, ne mozogj durván... haladj lassan...<br />
érzéssel... — az energiád megmarad, sőt növekszik. Ha megfigyelsz egy közösülő<br />
párt, akkor úgy tűnik, verekednek. Ha a kisgyerek váratlanul betoppan szülei<br />
hálószobájába, akkor megijed. Azt hiszi, hogy apuka gyilkolja anyukát. A látvány<br />
kétségtelenül hasonló; apuka rajta fekszik anyukán és leszorítja... anyuka körmei<br />
apuka hátában... nem valami szép látvány. Legyen az aktus olyan, mint a lágy zene,<br />
harmonikus. Legyen egy gyönyörű, lassú tánc. Két test szerelmi ölelésben mozog az<br />
Univerzum dalára. Összeolvadtok, aztán... nyugalom. Ez a tantra. A szexuális<br />
energiával dolgozik, de korántsem szexuális. A szexualitás csak egy módszer az én<br />
feladásához. Ha az ego eltűnt, a természet beavat a titkaiba. Kinyílik a szemed.<br />
Keleten azt mondják: 'kinyílik a harmadik szem'. És meglátod a valóságot... A tantra<br />
életet ad. Az aktusban éledezni kezdesz,… eddig az aktustól csak haldokolni tudtál,
elfáradtál, letargikus lettél. Izgalom-csüggedés, izgalom-csüggedés... mentél körbekörbe.<br />
A vágy elfárad, lassan de biztosan feléled magad. A tantra szerelmi aktusa egy<br />
mély meditáció. A test leáll a mély szerelmi ölelésben. Az agy nem gondolkozik, a<br />
'személyek' eltűntek, a két szív együtt dobog. Ha ez nem segít felébredni, akkor<br />
semmi nem segíthet, mert ehhez képest minden más felszínes. Ha a szerelem nem<br />
segít, más sem tud. A szerelemnek megvan a maga meditációja. De te nem ismered a<br />
szerelmet, te csak a vágyat ismered, és az aktust, csüggedést, az energiavesztést, a<br />
nyomott hangulatot. Egy bráhmacsarját fogadsz, de ez sehova nem vezet, mert ezt<br />
frusztráltságodban fogadtad. Csak annak a fogadalma ér valamit, aki nincs tele<br />
ellentétekkel, akiben a meditáció magja már csirázik. Egyébként mi a fogadalom? Az<br />
csak kivetíti a pillanatnyi érzéseidet, de másnapra már elfelejted az egészet és kezded<br />
elölről: izgalom-csüggedés, izgalom-csüggedés… A nemi aktus számodra pont olyan,<br />
mint a tüsszentés: ...há... - felizgulsz - ...PCI! - elélveztél. Felgyűlik a feszültség az<br />
orrodban, aztán kitüsszented. A nemi izgalom is ilyen, csak nem az orrodban gyűlik<br />
fel a feszültség. A tantra azt mondja: az aktusnak óriási melységei vannak, mivel az<br />
az élet. De te csak a felszínt érintetted eddig. Ha nem akarsz mélyebbre hatolni, akkor<br />
felejtsd el a tantrát. Nem lehet önös érdekből foglalkozni a tantrával, ne használd<br />
128-129<br />
kifogásnak, és akkor nem lesz veszélyes. Akkor segít az átalakulásban. A joga is<br />
használja a tantra módszereit, de merőben más megközelítéssel. A joga harcol az<br />
ösztön ellen — a tantra használja azt. A tantra szerelmet tanít — a joga önuralmat.<br />
Ettől a módszer teljesen megváltozik. Megváltozik, mert más a háttere. Azt kérdezed:<br />
,...mi a tantra tulajdonképpeni lényege?" Te vagy. Te vagy a tantra tulajdonképpeni<br />
lényege; te, aki most vagy, és az, aki rejtve benned van, aki lehet belőled... Te most<br />
csak szexuális energia vagy, úgy hajt az ösztön, ahogy az állatokat. Ha ezt nem fogod<br />
fel teljes egészében, akkor nem válhat belőled spirituális energia. A szexualitás és a<br />
spiritualitás ugyanannak az energiának a két végpontja', A szex a kezdet, a lélek a<br />
vég. A tantra úgy kezd veled dolgozni, ahogy most vagy. A joga viszont úgy, mint<br />
távoli lehetőséggel. A joga a végével kezdi, a tantra az elejével. Jobb az elején<br />
kezdeni a dolgokat, mert ha a végével kezded, akkor fölösleges szenvedéseknek<br />
teszed ki magad. Messze vagy még a végtől, az ideáltól, de ezt követeli tőled a joga.<br />
Ha az állatot ketrecbe zárod, akkor megvadul, megbolondul. Az emberi állat<br />
legnagyobb ideálja az Isten. A tantra nem az Istennel kezdi, hanem azzal, aki most<br />
vagy. Felejtsd el az Istent. Megjelenik ő magától, ha az én már nincs ott, ha te<br />
eltűntél, ha az ego eltűnt. Csak akkor lesz hely benned Isten számára. Hidd el ezt a<br />
tényt, csak ennek megértéséből fakadhat tudat. Ha ezt képtelen vagy befogadni, akkor<br />
hamis alapra építesz, és az így épült ház hamar összedől. Ha valoban kutatsz, akkor a<br />
teóriák, a filozófiák, mások elképzelései használhatatlanok. Az igazságot neked kell<br />
felfedezned. Ezért a tantra tulajdonképpeni lényege te vagy, te K a tárgya: a<br />
folyamat, ami elkezdődött benned... ami veled, és rajtad <strong>keresztül</strong> történik. De az<br />
emberek bizalmatlanok a tantrával szemben. Miféle vallás ez? Nem beszél istenről,<br />
nem beszél mennyországról, vagy arról, hogy mi történik velem a halálom után. Nem<br />
ad semmilyen felemelő filozófiát, nem ad hitet, nincs kit imádnom... sőt olyan
dolgokról beszél, amitől zavarba jövök, ilyen intim dologról még a barátaimmal sem<br />
beszélek... miért kell a nemi élettel foglalkozni? Mindenki azt hiszi, hogy eleget tud a<br />
szexualitásról. Azt hiszed, ismered, csak, mert képes vagy a szaporodásra. Azt hiszed,<br />
hogy szakértő vagy a szexben is és a szerelemben is, ezért neked ezekről már semmi<br />
újat nem mondhatnak. De nézz körül; az emberek gyűlölik egymást. A nemzetek<br />
gyűlölik egymást. Hol van a szerelem? Amiről azt hiszed, hogy szerelem az csupán<br />
egy kis kikapcsolódás a mindenapi gyűlöletből. Hallottam egy hásszid tanítóról, úgy<br />
hívták Baal Shem: „Elment a szabóhoz, és rendelt tőle egy kaftánt. Hat hónapig<br />
készült az egyszerű ruhadarab. Szegény fakírnak<br />
130-131<br />
hat hónapig kellet várnia a köntösére. Amikor végre elkészült- Baal Shem<br />
megkérdezte a szabótól: —Mondd, hogy van ez; a Jóisten hat nap alatt megteremtette<br />
az egész világot, neked meg hat hónapig tartott elkészíteni ezt az egyszerű kaftánt?<br />
— a szabó a fejét vakargatva így felelt: —Igen, igazad van, az Isten hat nap alatt<br />
megteremtette ezt a világot, de nézz körül, szép kis világ ez, mondhatom..." Te is<br />
nézz körül. Szép kis világot teremtettél magad körül. Nem tudsz semmit, a sötétben<br />
tapogatódzol, ez így nem élet. De mivel mindenki így csinálja körülötted, nincs kivel<br />
összehasonlítsd magad. A tantra elfogadja a tudatlanságodat, de a változáshoz az kell,<br />
hogy te is elfogadd — mert ha nem, úgy maradsz, ahogy most vagy.<br />
Második kérdés:<br />
„Hogyan alakíthatjuk a nemi aktust meditációvá? Van erre valamilyen speciális<br />
pozitúra?"<br />
A pozitúra lényegtelen, a testhelyzetnek nem sok jelentősége van. Ami fontos, az a<br />
hozzáállás — nem a test pozíciója az érdekes, hanem az elméé. De természetesen, ha<br />
az elme pozíciója megváltozik, akkor a test pozíciója is megváltozhat, mert ezek<br />
kapcsolatban vannak egymással. De nem ez a lényeg. Például Nyugaton legtöbbször<br />
a férfi van felül, a férfi ráfekszik a nőre. Ez egoista testhelyzet... a férfi a<br />
felsőbbrendű, uralkodik a nőn, minden az övé, hogy engedhetné át ezt a szerepet?<br />
Szerte a világon, a természeti néptörzseknél a nő van felül. Afrikában a nyugati<br />
pozitúrát' a hittérítőktől látták először. Innen kapta a nevét: „missionary posture", a<br />
misszionárius helyzet, mert amikor a keresztény hittérítők eljutottak Afrikába<br />
szegény primitív bennszülöttek nem értették, hogy mit csinálnak ezek az emberek...<br />
miért akarjak bántani a szegény nőt? Szerintük ez brutalitás; miért akar a férfi felül<br />
lenni, hiszen ő az erősebb? A nő a gyöngébb és érzékenyebb, neki kellene felül<br />
lennie. Nyugaton a férfinek ~ minden értelemben — nehéz magát a nő alá helyeznie.<br />
De ha az elme képes a változásra, akkor minden más is változik. Több okból is<br />
szerencsésebb, ha a nő van felül. A nő sokkal passzívabb, mozdulataiban kevesebb az<br />
agresszivitás; természeténél fogva nyugodtabb. Így a férfinek is nehezebb mozogni,<br />
ezáltal ő is nyugodtabb; nem tőle függ a végkifejlet, nem terheli a felelősség. Ha a<br />
férfi felül van, akkor azt hiszi, hogy csinálnia kell valamit, a tantra szempontjából
viszont annál jobb, minél inkább nem csinál semmit. A tantra azt mondja: maradj<br />
nyugodt. Ez könnyebben megy, ha a nő van felül — a nő pszichológiája passzívabb.<br />
A testhelyzetek váltogathatok, ez nem lényeges. Az a<br />
132-133<br />
lényeg, hogy te hogyan viszonyulsz az aktushoz. Engedj át magad, mondj le<br />
magadról. Ha te nem vagy ott, akkor csak a szerelem, csak az élet létezik. A két test<br />
érzi a változást ~ maguktól összhangba kerülnek. A test sokkal 'értelmesebb', mint<br />
hiszed. A két lélek összeolvad, és ezt a két test visszatükrözi ~ ez a tökéletes pozitúra.<br />
Legyen az aktus olyan, mint az élet; változó. Ne határozz el semmit előre, mert<br />
minden elhatározás megkötést jelent. Ha te nem vagy ott, akkor minden kialakul<br />
magatok ~ csak akkor lehet harmónia. Bízzál az aktusban, engedd, hogy spontánul<br />
kialakuljon, hogy folyjon az áradattal. Ne aggódj; ha egyik testhelyzet után jön a<br />
másik, akkor az úgy jó — ha elejétől végig ugyanabban a testhelyzetben maradtok,<br />
akkor az úgy jó. Engedd át a döntést az Életnek, az ezerszer bölcsebb nálad.<br />
Hangsúlyozni szeretném, hogy az elhatározás a probléma. Azt sem lehet elhatározni,<br />
hogy holnap 18:15-kor gyakorolni fogjuk a tantrát. Ahhoz érzés kell és hangulat.<br />
Manapság egyik könyvet a másik után adják ki arról, hogy hogyan kell szeretkezni.<br />
Ma ezt könyvekből tanuljuk. Az emberi evolúció négy és fél millió évét eddig<br />
valahogy átvészeltük ilyen könyvek nélkül —ma a test értelme nem elég, a<br />
szeretkezéshez könyv is kell. A lovak, a kutyák, a majmok... értelmesebbek, mint az<br />
ember, ők tudják, mit kell csinálni, csak mi nem tudjuk. Az ember a fejében él.<br />
Minden csak gondolat; először mindenhez csinálsz egy főpróbát, aztán jóváhagyod.<br />
Minden, amit csinálsz, kell egy másolat, semmi nem eredeti. Eljátszod a jóváhagyott<br />
próbát, nem tudsz önmagad lenni, mert szerepelned kell. A tantra nem egy szakleírás,<br />
nem egy forgatókönyv, amit végre kell hajtani, hanem egy spontán energiamegnyilvánulás.<br />
Engedd el magad, hadd vigyen az energia oda, ahová akar. Mitől<br />
félsz? Ha a szerelmeddel együtt lenni is félsz, akkor hol nem félsz? Ha csak egyszer<br />
megérzed, ahogy a tested remeg, ha csak egyszer megérzed, ahogy az energia áramlik<br />
a testedben... akkor attól a ponttól már minden más. Az Élet erre várt, most már jön<br />
segíteni. Megy előtted, és mutatja a helyes utat. Attól a ponttól mindenhez segítséget<br />
kapsz. Nem tudod honnan, de ott van... már nem vagy egyedül. A tantrikus szerelem<br />
kivezet a sötétből. Nem tervezel; az örökkévaló Most-ban élsz. Az életed nem<br />
képzelődés, hanem valóság. Nem kell többé azzal próbálkoznod, hogy a jövőt a saját<br />
elképzeléseidre formáld. Minden Isten akarata — de ez nem egy kívül álló félelmetes<br />
Isten a Bibliából, hanem maga az Élet, amelynek te is szerves része vagy. Azt<br />
kérdezed, hogy hogyan lehet az aktusból meditáció... Azzá válik, ha nem állsz az<br />
utjába. Ne gondolkozz, csak engedd, hogy történjen. Minél kevesebbet cselekszel,<br />
annál jobb. Légy nyugodt, ne akarj 'haladni', a te akaratod a gát. A törekvés az elme<br />
nagy problémája; sosem éred utol magad, a gondolat előtted jár... a jövőben. Az elme<br />
eredményt követel: '... itt
134-135<br />
fekszem a kedvesemmel, szorosan ölelem már negyvenöt perce, és nem történik<br />
semmi... valami nincs rendben...' Így nem lehetsz az aktusban, az elvárás nem enged,<br />
ebből fakad minden nehézséged; az elvárás mindent romba dönt. Maradj az aktusban,<br />
felejtsd el, hogy mi lehet az eredmény, mert az a jövő. A jövő eljön magától, nem kell<br />
miatta aggódnod. Nem attól fog eljönni, hogy aggódsz érte; jön az magától, már el is<br />
jött. Felejtsd el. Ne csinálj semmit, csak légy itt és most. A szerelmi aktus a lehető<br />
legtermészetesebb módszer, ami segít ráébredni arra, hogy mi az itt és most. Talán ez<br />
az egyetlen emberi cselekedet, ami természetes meditáció. Nem tudsz itt és most<br />
lenni a munkahelyeden, vagy az egyetemen, vagy bárhol a mai világban — minden<br />
az időben történik. Mindennek előzménye és következménye van. Csak a<br />
szerelemben tudsz itt és most lenni... De te sajnos még ott sem. Még akkor is az<br />
eredményre gondolsz. Az a sok könyv a 'sikeres nemi élet'-ről csak még több<br />
problémát teremtett. Most már az is a problémád, hogy elég jól csinálod-e, hogy<br />
melyik pozitúra a leghatásosabb?', hogy volt-e elég előjáték... stb.?' A pszichológusok<br />
több problémát okoztak, mint amennyit megoldottak. A férj aggódik, hogy volt-e a<br />
feleségének orgazmusa, vagy csak úgy csinált...? és ha volt, akkor elég mély? Az<br />
aggodalmak nem segítenek, csak akadályt jelentenek. Ma a szeretkezés is egy feladat.<br />
A feleség is aggódik, hogy kellőképpen együttműködött-e a férjével? Jó képet kell<br />
vágnia, nehogy komplexusokat ébresszen benne. Így aztán minden hamis lesz.<br />
Mindketten az eredmény miatt aggodnak, így az a bizonyos eredmény sosem jön el.<br />
Felejtsd el az egészet. Élj a pillanattal. Adj szabad utat a testnek, neki megvan a saját<br />
bölcsessége. A tested sejtjei nem kérdezik, hogy mi a feladatuk. Nem kérik a<br />
jóváhagyásodat. Csak spontánul azt teszik, amire szükséged van. Ne avatkozz bele.<br />
Ha te is spontánul és természetesen viselkedsz, akkor az aktusból is meditáció válik.<br />
Ha az aktusban feladtad az én-t, akkor a kulcs már nálad van, nem veheti el tőled<br />
senki. A tantra módszere kinyitotta előtted az ajtót, szabad vagy. Ez éppen olyan,<br />
mintha a Mesternek adnád fel az én-t. Mert a Mester és a tanítvány közti kapcsolat is<br />
olyan, mint egy szerelmi kapcsolat. Amikor a fejed a lábára hajtod, akkor a fejed<br />
kiürül, eltűnik az ego, az is meditáció. Azután már nincs szükséged Mesterre sem. A<br />
módszer már a tied, vagy inkább te vagy a módszer Ha képes voltál feladni az én-t a<br />
szeretődnek, akkor már képes vagy feladni akar egy fának, vagy a kék égnek... Érted?<br />
Azért vagy bolond, mert ragaszkodsz az én-hez, ami nincs is, csak a fejedben létezik.<br />
Emiatt szenvedsz, pedig az csak illúzió. én és te közötted nincs más, csak az ego.<br />
Láthatjuk, ahogy a primitív ember lemegy a faluból a folyóhoz és átadja magát neki.<br />
A folyót Anyának, az Isteni Anyának nevezi... vagy feladja magát a felkelő Napnak,<br />
akit a<br />
136-137<br />
Nagy Istennek nevez... vagy letérdel egy fa elé, és fejet a gyökereihez hajtja... ő és a<br />
fa egyek. Mi azt mondjuk, hogy ez az ember babonás. 'Mit csinál ez, bolond? Ugyan<br />
mit tehet érte az a fa, vagy az a folyó? A Nap mindenkinek felkel, minek az a nagy<br />
hűhó?' De minden Isten, ha nincs ego. Ekkor közted és a Teremtés között nincs fal.
Leomlott. Mar nincs folyó, nincs fa, nincs Nap... — csak egy van: Isten. Add fel<br />
magad a szerelmednek, mert ő isteni. Ha nincs köztetek gát, akkor minden<br />
megnyilvánul a valódi mivoltában. Bárkinek, bárminek adod fel magad, az isteni.<br />
Akkor jössz rá isteni mivoltára, amikor feladod magad neki. Feladhatod magad egy<br />
útszéli kavicsnak is. Tehát azt kell megtanulnod, hogy hogyan kell feladni magad. A<br />
'hogyan' alatt pedig nem a módszert értem, hanem a termeszét-adta lehetőséget, hogy<br />
a szerelemben feladatod magad. Add fel az én-t a szerelemben, s aztán hadd áradjon<br />
ez szét egész életedben...