értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
4. A ZENETANULÁS TRANSZFERHATÁSAI<br />
1993-ban a Nature-ben Rauscher és munkatársai érdekes eredményrıl számoltak be<br />
(Rauscher, Shaw, és Ky, 1993). A „Mozart-effektus” néven híressé vált tanulmány nagy érdeklıdést<br />
és vitákat váltott ki szakmai és nem szakmai körökben egyaránt. Rauscher és munkatársai<br />
fent említett tanulmányukban Mozart kétzongorás szonátája hallgatásának a térbeli<br />
képességek fejlıdésére gyakorolt rövidtávú transzferhatását mutatják ki (Rauscher, Shaw, és<br />
Ky, 1993). A vizsgálat reprodukálása nem minden esetben volt sikeres. Az effektus nagyon<br />
érzékeny a legkisebb procedurális változásra is, elfogadottsága ezért a mai napig sem teljes<br />
körő. Az óriási sajtónyilvánosság következtében ezekben az években nagyobb figyelmet kapott<br />
a zene és zenetanulás. Georgia állam kormányzója például minden újszülött csecsemı<br />
szüleinek komolyzenei CD-ket adatott, kérve ıket, hogy naponta hallgattassák azokat gyermekeikkel<br />
(Rauscher, 1999).<br />
A zenehallgatásból adódó jelenség érdekessége vitathatatlan, azonban a pedagógia számára<br />
nagyobb jelentıségő kérdés lehet az, hogy segítséget nyújt-e a zenetanulás egyéb, nem<br />
zenei készségek és képességek, vagy az intelligencia fejlıdésében, segíthet-e a tanulásban,<br />
jobb tanulmányi eredmények elérésében. A kilencvenes évektıl kezdıdıen, részben a nagy<br />
nyilvánosságot kapott „Mozart-effektus” eredményeinek köszönhetıen, a zenetanulás transzferhatásait<br />
vizsgáló kutatások is kiszélesedtek. Értekezésünk negyedik fejezetében a zenetanulás<br />
transzferhatás vizsgálatainak a következı területeken közölt eredményeit foglaljuk össze:<br />
zenetanulás, zenei képességek és olvasás; zenetanulás és matematika; zenetanulás és intelligencia.<br />
4.1. A zenei képességek és zenetanulás szerepe az olvasás elsajátításában<br />
A beszéd- és a zenei feldolgozás közös területeit kiterjedt kutatások vizsgálják. A következıkben<br />
ezeket a kutatási eredményeket foglaljuk össze. Majd az olvasási képesség értelmezése<br />
és fıbb kutatási területeinek összefoglalását követıen az olvasás és zenei olvasás közötti<br />
párhuzamokat elemezzük. Részletesen ismertetjük az olvasás elsajátításában alapvetı jelentıségő<br />
beszédhanghallás és fonológiai tudatosság, valamint a zenei képességek közötti összefüggéseket<br />
feltáró empirikus kutatások eredményeit. Végezetül a zenetanulás és az olvasás<br />
közötti összefüggéseket feltáró empirikus tanulmányokat ismertetünk.<br />
4.1.1. Zenei és beszédfeldolgozás<br />
A zene és a beszéd észlelése a hallás területén a két legmagasabb szintő észlelési folyamat. Ez<br />
a két akusztikus inger – amely az általunk észlelt két leginkább komplex hangmintázat – sok<br />
jellemzıben osztozik, de sokban el is tér egymástól. A beszédre és a zenére egyaránt jellemzı,<br />
hogy információt közöl, valamint meghatározott struktúrával rendelkezik. A beszéd beszédhangokba,<br />
szavakba, majd mondatokba szervezıdik, a zene pedig zenei hangokon, motívumokon<br />
keresztül szervezıdik nagyobb egységekbe (Csépe, Gyıri és Ragó 2007). A két inger<br />
feldolgozásával kapcsolatban azonban kimutatható egy nagyon lényeges akusztikai eltérés. A<br />
beszéd esetében ahhoz, hogy a mássalhangzók megkülönböztetéséhez szükséges formánsátmeneteket<br />
megfelelıen tudjuk észlelni, a gyors idıbeli változások érzékelésére van szükség.<br />
A zenében inkább a hangmagasság változásának pontos észlelése a fontos. Mind a beszéd,<br />
mind a zene hasonlóan, meghatározott szabályok szerint építkezik a fonémák és a zenei hangok<br />
viszonylag kevés számú elemeibıl. Az elemek alapján korlátlan számú, jelentést hordozó<br />
70