értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
egyetlen hangot is leütnének a zongorán. Módszere nem terjedt el általánosan, valószínőleg<br />
annak köszönhetıen, hogy megvalósulásához igen fejlett belsı hallásra van szükség, amelynek<br />
ilyen szintő megszerzése komoly erıfeszítést és eltökéltséget igényel. A felsorolt néhány<br />
– közöttük „gyakorlati” példa is – a kottaolvasás-írás és az ebbıl fakadó hangelképzelés jelentıségét<br />
szemlélteti. Turmezeyné megfogalmazásában „a zenei írás-olvasás és a zenérıl való<br />
gondolkodás kart karba öltve járnak: kölcsönösen feltételezik, és egyben fejlesztik is egymást,<br />
egyik sem nélkülözheti a másikat a magasabb szintő zenei megismerésben” (Turmezeyné és<br />
Balogh, 2009. 260. o.). Longitudinális kutatásuk során azt is megvizsgálták, mennyire fontos<br />
e képesség fejlettsége a zenei képességek összességében. Az elsı mérés eredményeképpen<br />
hétéves korban, fontossági sorrendben a ritmusolvasás, majd a ritmus és a dallam hallás utáni<br />
diszkriminációja következett. A következı évben a dallamolvasás és a dallami ismeretek mutatkoztak<br />
a legfontosabb képességeknek. A harmadik mérés pedig jelentıs változást hozott, a<br />
fejlıdés során ekkorra a dallamírás vált mintegy központi magjává a zenei képességek rendszerének.<br />
A legszélsı pozíciót minden évben a ritmikai ismeretek, valamint a hangszín és a<br />
hangerı hallás utáni diszkriminációja foglalta el. A ritmikai ismeretekrıl bebizonyosodott,<br />
hogy azok zenei tevékenység nélkül, logikai úton is elsajátíthatóak, a hangszín és hangerı<br />
észlelése pedig nem csak a zenei tevékenységekhez kapcsolódik, ezzel magyarázható, hogy a<br />
többi zenei képességgel lazább összetartozást mutat. A 10-11 évesek esetében tehát leginkább<br />
a dallamírás képességének fejlettségébıl lehet következtetni a zenei képességek fejlettségére.<br />
Turmezeyné és Balogh szerint a zenei képességek fejlıdésében a zenei írás azért meghatározó,<br />
mert elsajátítása segíti a zenei megértés kognitív folyamatát. A tapasztalati úton megszerzett<br />
tudás új szempontú rendezését teszi lehetıvé. Továbbá azt is hangsúlyozzák, hogy „annak<br />
ellenére, hogy a tantervi követelmények láthatóan nem teljesíthetık e területen, a zenei írásolvasás<br />
fejlesztı hatásáról a mindinkább szorító idıhiány ellenére sem szabad a közoktatásban<br />
lemondani” (Turmezeyné és Balogh, 2009. 264. o.).<br />
3.8. A zenei észlelés és feldolgozás idegrendszeri háttere<br />
A zenei feldolgozás idegrendszeri hátterét vizsgáló mőszeres kutatásoknak, képalkotó eljárásoknak<br />
köszönhetıen ma már jelentıs ismeretekkel rendelkezünk a zenei feldolgozás, a különbözı<br />
zenei tevékenységek során fellépı agymőködési folyamatokkal kapcsolatosan.<br />
Az emberi agy nagyfokú plaszticitásának köszönhetıen a környezethez való alkalmazkodás<br />
során folytonos változásokra képes. Az emberi idegrendszer, különösen fiatal korban,<br />
rendkívül plasztikus, így fejlıdését kedvezıen befolyásolhatják korai zenei hatások. Az idegrendszer<br />
plaszticitását egyrészt az óriási idegsejtszám (kétszázmilliárd) és a nagyságrendekkel<br />
több szinapszis teszi lehetıvé, másrészt az agy nagyon hosszúra nyújtott posztnatális, születés<br />
utáni fejlıdése, ami „idıt ad” egy jelentıs, szelekciós differenciálódásra és az ezt követı stabilizálódásra<br />
(Hámori, 2005). Szintén a fejlıdés, fejleszthetıség, valamint a korai zenei hatások,<br />
zenetanulás jelentısége fogalmazódik meg Shanin, Roberts és Trainor (2004) munkája<br />
alapján. A vizsgálatban a korai zenei tapasztalatok hatására az agy fejlıdésében történı, mőszeres<br />
vizsgálatokkal kimutatható változásokat, a speciális auditorikus tapasztalatok – zenehallgatás,<br />
hangszertanulás – feldolgozásának fejlıdését mutatja ki óvodáskorú Suzukimódszerrel<br />
tanuló hegedősök körében.<br />
A zenei feldolgozás nem egy közeli fejlıdés eredménye, archeológiai leletek is bizonyítják,<br />
pl. egy 43000 éves furulyalelet, hogy a zene már a korai ember számára is fontos volt<br />
(Wong, 1997). A zenei tevékenységek sokrétőségének köszönhetıen elmondható, hogy ezekben<br />
a tevékenységekben valamilyen formában az egész agy érintve van. Bizonyítékok vannak<br />
arra, hogy csak úgy, mint a hangkontúr, a hangmagasság-távolság is automatikusan kódolva<br />
van, a nem zenészek esetében is. E bizonyítékok azt mutatják, hogy hallási útvonalaink<br />
66