értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
logh, 2009). A dallam hallás utáni éneklését a dallam megfigyelésének három kategóriája<br />
szerint, a dallam vonala, az azt alkotó hangközök, illetve a tonalitás mentén vizsgálták. Az<br />
elsı feladatban szukcesszív hangközöket kellett egymás után visszaénekelni, a másodikban<br />
három, különbözı tonalitású dallamot, a harmadikban pedig a tonalitásnak megfelelı záró<br />
hangot kellett megtalálni. A fejlıdés mindhárom feladatban szignifikáns volt. A hangközök<br />
visszaéneklése magasabb teljesítményt mutatott a dallaménál. Ez éppen ellentétes a hallás<br />
utáni diszkriminációnál tapasztalt eredményekkel. Turmezeyné szerint a két különbözı zenei<br />
tevékenység más megközelítést kíván. Amíg a zenei észlelésnél a dallam egészleges észlelése<br />
az alapvetı, addig a visszaénekléshez valamennyi hangköz megfigyelése szükséges.<br />
Turmezeyné és Balogh vizsgálatában a legalacsonyabb teljesítmény a tonális érzéket vizsgáló<br />
feladatban született, azonban a három mérés során itt történt a legnagyobb fejlıdés. A szakirodalmi<br />
adatok is azt támasztják alá, hogy ezen a területen a fejlıdés nem egyenletes, hanem<br />
8-9 éves kor között ugrásszerő. A longitudinális vizsgálat alapján az is megmutatkozott, hogy<br />
az egyéves iskolai ének-zenetanítás sem a kiválóak táborát nem tudta gyarapítani, sem a leggyengébbek<br />
lemaradását csökkenteni. A harmadik mérés alkalmával történt azonban változás,<br />
a maximálisan teljesítık aránya 3%-ról 10%-ra nıtt és a leggyengébbek aránya pedig 3%-ról<br />
2%-ra csökkent.<br />
3.5.4. A harmónia észlelésének fejlıdése<br />
A harmóniai érzék kialakulásához vezetı elsı megnyilvánulások a konszonancia, illetve a<br />
disszonancia megkülönböztetése, illetve a konszonancia preferálása. A konszonancia preferálása<br />
(Zenatti, 1993) munkája alapján ötéves korban jelenik meg (Zenatti, 1993). Újabb kutatások<br />
alapján azonban sokkal korábbi életkorban, már a csecsemık is elınyben részesítik a konszonáns<br />
hangközöket a disszonáns hangközökkel szemben. (Schellenberg, és Trainor, 1996;<br />
Schellenberg, és Trehub, 1996; Trainor, 1997). A konszonáns hangközök feldolgozása mind a<br />
hat hónaposnál idısebb csecsemık, mind a felnıttek számára könnyebb. Valamint a konszonáns<br />
hangközt követı disszonáns hangközt könnyebb egymástól megkülönböztetni mind a<br />
felnıttek, mind a csecsemık számára, mint az egymást követı konszonáns hangközöket. Továbbá<br />
Crowder, Reznick és Rosenkrantz (1991) közlése alapján a csecsemık ugyan nem mutattak<br />
különbözı érdeklıdést a dúr, illetve a moll hármashangzatok iránt, viszont elınyben<br />
részesítették a konszonáns akkordokat az erısen disszonáns akkordokkal szemben (Crowder,<br />
Reznick és Rosenkrantz, 1991). Trainor és Heinmiller kísérlete azt is kimutatta, hogy a hathónapos<br />
csecsemık nagyobb figyelmet tanúsítottak egy Mozart menüett eredeti verziója iránt,<br />
mint egy disszonáns intervallumokat is tartalmazó változatának (Trainor és Heinmiller,<br />
1998a). Costa-Giomi óvodás gyermekek vizsgálata alapján a négyéves gyerekeknek nehézséget<br />
okoz a harmóniák egymástól való megkülönböztetése. Ötéves korban, e tekintetben már<br />
jobb eredmények születtek, viszont ha a változó harmóniákat egy dallam kíséreteként kell<br />
azonosítani, ez még az ötévesek számára megoldhatatlan feladat (Costa-Giomi, 1994). A konszonancia<br />
és disszonancia megkülönböztetési képességének fejlıdésében egyértelmően megfigyelhetı<br />
az akceleráció. Zenatti eredményei szerint, Imberty 1969-ben lefolytatott harmóniai<br />
képességvizsgálatát megismételve, az akkori hétévesek színvonalát ma már az ötévesek teljesítették.<br />
(Zenatti, 1993). Ez a fejlıdés valószínőleg annak tudható be, hogy a gyerekek a média<br />
közvetítésével nap mint nap együtt élnek a felnıttek zenéjével.<br />
A szakirodalmi adatok alapján a harmónia észlelése fejlıdik legkésıbb. Az iskolai tananyagnak<br />
alsó tagozatban nem is része a harmóniai fejlesztés. Turmezeyné és Balogh vizsgálata<br />
alapján ennek ellenére csak kevéssel mutat alacsonyabb szintet ez a képesség a dallami és<br />
ritmikai képességeknél (Turmezeyné és Balogh, 2009). E jelenség magyarázatául Turmezeyné<br />
szerint két dologra is gondolhatunk. Egyrészt a hallás utáni diszkrimináció tevékenysége tölt<br />
62