értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
elosztására, szervezıdésére vonatkozik. Fontos és csakis a zenei ritmusra jellemzı azonban<br />
egyfajta hierarchikus szervezıdés. A zenei hangok hangmagassággal, hangerıvel, hangszínnel<br />
és idıtartammal rendelkeznek, illetve a hangokat szünetek választják el egymástól. A hangok<br />
idıtartamát, a zenedarab „gyorsaságát” a tempójelzés határozza meg. A ritmikai elemek egy<br />
magasabb szintő szervezıdése a metrikus lüktetés, melyet a hangsúlyos és hangsúlytalan<br />
ütemrészek váltakozása idéz elı. Jackendoff és Lerdahl (2006) összefoglalása alapján a ritmikai<br />
szervezıdés a zenében két önálló szervezıdést mutat, a csoportosítást és a metrumot. A<br />
csoportosítás során a kisebb egységek nagyobbakba rendezıdnek, amelyek még nagyobb egységekbe<br />
szervezıdnek. Ily módon egy hierarchikus szervezıdés valósul meg. A metrum szintén<br />
hierarchikus szervezıdés, a ritmus szabályos lüktetése adja. Erıs, Gárdonyi alapján arra<br />
hívja fel a figyelmet, hogy a ritmikai struktúrák alapja – a dallamhoz hasonlóan – a relatív<br />
viszonyítás, az értékek egymáshoz mérése. Ennek köszönhetıen a ritmikában is lehetséges<br />
transzponálás, melynek során az értékek idıtartam-viszonya nem módosul, de az értékek idıtartama<br />
megváltozik (augmentáció, diminució) (Gárdonyi, 1949, 9. o; idézi Erıs, 1993). Erıs<br />
azt is megemlíti, hogy nincs kialakult egységes álláspont abban a tekintetben, hogy a tempó<br />
beletartozik-e a zenei ritmus fogalmába. Mindazonáltal a legtöbb zenei tesztben a ritmusérzéket<br />
vizsgáló feladatok között a tempóváltozások megítélésére vonatkozó feladatokat is találunk.<br />
3.4.2.2. Dinamika<br />
A dinamikában, mint zenei dimenzióban az idıtartam és a hangerısség adódik össze, tehát<br />
szintén a zenei hang szukcesszív, idıkomponenső dimenzióját adja. A dinamika változásainak<br />
követésekor idıben végbemenı hangerısség változást, folyamatot követünk. A hang erısségét<br />
a hang létrejötte során keletkezett légnyomás értékével, az amplitúdóval, vagy az intenzitással<br />
jellemezhetjük. A hangerı mérésére a gyakorlatban praktikus okokból egy harmadik<br />
mértékegységet, a decibelt is bevezették (Csépe, Gyıri és Ragó, 2007). A dinamikában a<br />
hangerısség kérdése mindig relatív, mindig a konkrét elıadás körülményei között viszonyítunk.<br />
A mindenkori elıadás középerıs (mezzoforte) hangzásából kiindulva értelmezzük a<br />
halk (piano), illetve az erıs (forte, fortissimo) hangzásokat. A különbözı dinamikai fokozatok<br />
között az átmenet lehet fokozatos, vagy történhet váratlanul is, más-más hatást váltva ki a<br />
hallgatóból. A hangerı és a késıbbiekben bemutatott hangszínhallás közös jellemzıje, hogy<br />
egyiket sem kezelhetjük tisztán zenei képességként, hiszen a hangerı és hangszín információtartalmának<br />
észlelése és értékelése a mindennapi életben is fontos szerepet tölt be<br />
(Turmezeyné és Balogh, 2009).<br />
3.4.2.3. Melódia<br />
A harmadik idıkomponenső zenei dimenzió a zenei hangok szekvenciális szervezıdése, a<br />
melódia, azaz, a hangmagasság és az idıtartam összegzésének az eredménye. A zenei hangok<br />
dallamként való felfogását több összetevı is segíti. Jellemzıek a viszonylag kis hangközlépések<br />
(Jackendoff és Lerdahl, 2006). Ennek egyik oka lehet a dallamok gyakori énekléssel történı<br />
elıadása, illetve az észlelés során nagyobb valószínőséggel azonosítjuk dallamként a<br />
kisebb hangközlépéseket tartalmazó hangok sorozatát. Tekintélyes mennyiségő bizonyíték<br />
szól amellett, hogy a melódia feldolgozása sokkal hatékonyabb, ha inkább kis hangközlépésekbıl<br />
tevıdik össze, mint nagyokból (Deutsch, 1999b). A dallam további jellegzetessége,<br />
hogy a dallamot alkotó mintázat különbözı hangmagasságokban, hangszereken és különbözı<br />
tempóban elıadva is megırzi a felismerhetıségét. Turmezeyné és Balogh (2009) összefoglalá-<br />
56