értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
értelmezést nyerünk a képességekre és a képességeknek a tudás megszerzésében játszott szerepére.<br />
Vizsgálatainkat Nagy József modelljére alapozzuk. Ezért a kognitív képességek rendszerének<br />
és fejlıdésének Nagy József által alkotott elméletét részletesebben ismertetjük.<br />
1.2. A kognitív képességek rendszere és fejlıdése Nagy József modellje<br />
alapján<br />
Nagy József szerint a 20. sz. második felében kibontakozó kognitív pszichológiai kísérletek<br />
eredményei a kognitív képességekkel kapcsolatos faktoranalitikus kutatásokétól eltérı szemléletmódra<br />
adnak lehetıséget. A pedagógiai kutatásokhoz további hozzájárulások remélhetık<br />
a kognitív tudomány eredményeinek figyelembevételétıl, illetve a klasszikus általános pszichológia<br />
és fejlıdéspszichológia kognícióval kapcsolatos kutatási eredményeitıl. Az értelem<br />
eredményesebb kimővelése érdekében szükséges az eddigi alapvetı kutatási irányoknak, integrációs<br />
törekvéseknek a pedagógia számára történı hasznosítása (Nagy, 2002). Nagy József<br />
szerint a faktoranalitikus kutatásoknak azt az eredményét célszerő a pedagógiai értelmezések<br />
számára megtartani, miszerint az értelem „háromrétegő”. Nagy József rendszerében a legátfogóbb<br />
rendszer a kognitív kompetencia (az értelemnek is nevezhetı rendszer) amelyet hierarchikus<br />
komponensrendszernek minısített. A kognitív kompetencia a személyiség egyik pszichikus<br />
rendszere. A szociális, személyes, valamint a specifikus kompetenciák feltételét jelenti,<br />
e kompetenciák mőködését támogatja. Nagy József véleménye szerint a faktoranalitikus<br />
kutatás lényegét tekintve – a kognitív kompetenciával párhuzamba állítva – tulajdonképpen a<br />
kognitív kompetencia, mint hierarchikus komponensrendszer szervezıdését, specifikus komponenseit<br />
törekedett feltárni. Nagy József elmélete alapján „a komponensrendszerek meghatározott<br />
funkciójú, szervezıdéső, mőködéső, viselkedéső önmódosuló, önfejlıdı rendszerek.”<br />
(Nagy, 2002. 108. o.). E komponensrendszereket specifikus komponensrendszerek és komponensek<br />
alkotják. Továbbá a komponensek maguk is önmódosuló, önfejlıdı rendszerek. A<br />
komponensrendszer végsı, önmódosulásra képtelen elemeit „építıköveknek” nevezi.<br />
Nagy József értelmezésében a kognitív kompetencia – mint legátfogóbb rendszer – specifikus<br />
komponensrendszerei a kognitív képességek, amelyek meghatározott funkciókat szolgálnak.<br />
E képességeket sajátos szervezıdés, mőködés, viselkedés és önmódosulás és önfejlıdés<br />
jellemzi. A faktoranalitikus kutatások alapján az értelem (vagy kognitív kompetencia)<br />
komplex és egyszerő képességek rendszereiként írható le. Nagy József a faktoranalitikus kutatások<br />
alapján négy komplex – átfogó, másodlagos – képességet emelt ki. A fluid intelligenciát<br />
gondolkodási képességnek, a kristályos intelligenciát pedig kognitív kommunikatív képességként<br />
azonosítja. A „memória és tanulás” nevet viselı Carroll által meghatározott faktort tanulási<br />
képességnek nevezi. Az eredetiség és kreativitás képességeit lefedı faktort tudásszerzı<br />
képességként azonosítja. Nagy József szerint a Carroll által meghatározott másik négy faktorból<br />
kettı a gyorsaság faktora, ami igen fontos, de nem nevezhetı képességnek. Továbbá kettı<br />
pedig a vizuális és auditív percepció faktora, amelyek a kogníciónak nem funkciói, hanem<br />
eszközei.<br />
Nagy József a faktoranalitikus kutatások eredményeinek összegzéseként tehát négy alapvetı<br />
komplex képességet különít el. Ezek: gondolkodási képesség; tudásszerzı képesség; kognitív<br />
kommunikációs képesség; tanulási képesség. Arra is felhívja a figyelmet, hogy a kutatási<br />
beszámolók hangsúlyozzák, hogy a faktorok átfedik egymást, tehát ugyanazok a feladatok<br />
különbözı faktorokban is jelen lehetnek. Ha ezeket a faktorokat Nagy József elmélete alapján<br />
komponensrendszereknek tekintjük, akkor az átfedések természetessé válnak. Az átfedéseket<br />
a következı halmazábrával szemlélteti. Az 1. ábrán szereplı megjelölések elsısorban a kognitív<br />
aktivitásra, tehát a folyamatra utalnak, ugyanakkor az aktivitást megvalósító képességet<br />
is jelölhetik.<br />
19