értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
gógiai programját meghatározó pedagógiai célról így írnak a szerzık: „A pedagógiai cél a<br />
teljes ember kifejlesztésének segítése, olyan minıségi emberek nevelése, akik – akármelyik<br />
szakma oldaláról nézzük is – képesek a világot egységes egészként értelmezni. Ezért a szők<br />
szakmai szempontokat alárendeltük ennek az EGÉSZNEK, vagyis a Rész és az Egészre érvényes<br />
szempontokat kerestük vissza a részben is.” (Lantos és Apagyi, 1992. 252. o.) Az iskolában<br />
alsó és középfokú képzés is folyik, de mőködik elıkészítı tagozat az óvodások számára<br />
is. A jelenleg mőködı tagozatok a vizuális-plasztikai tagozat, és a zenei tagozat. A zenei tagozaton<br />
improvizációs és kompozíciós gyakorlatok sorozatán keresztül a növendékek kreatív<br />
zenei képességeinek kifejlesztése a cél. További tervezett tagozatok még a kinesztétikai tagozat,<br />
általános mővészeti tagozat, és szakmai idegen nyelvi tagozat.<br />
Szintén nem az óvodás korosztályra vonatkozott a Leonardo Program nevő vizuális nevelési<br />
kísérlet 1988–1992 között, amely egyrészt arra vállalkozott, hogy a hagyományos, a<br />
képzımővészet technikáit és ismeretanyagát közvetítı központi rajz tanterv mellé alternatív<br />
tananyagokat dolgozzon ki, és megvizsgálja, mennyire alkalmasak ezek az eljárások a vizuális<br />
képességek fejlesztésére. Másrészt pedig azt tőzte ki célul, hogy feltárja a kapcsolatokat az<br />
esztétikai nevelés és a mentális képzés között. Pszichológiai tesztekkel vizsgálták, milyen<br />
mértékben hatnak ezek a programok a tanulók intellektuális teljesítményére, kreativitására,<br />
vizuális memóriájára és megfigyelı képességére. Az 1–3. évfolyam számára megadott alternatív<br />
tanterv az integratív esztétikai nevelést tőzte ki célul; olyan ismeretanyag elsajátítását,<br />
amely az irodalom, a színjátszás, a zene és képzımővészet rokon szerkesztésmódjaira, témáira,<br />
tartalmaira vonatkozik. A program hozzásegíti a gyerekeket a különbözı mővészeti ágak<br />
közös vonásainak és sajátosságainak felismeréséhez, a kapcsolatok felfedezéséhez az<br />
integratív szemlélető mőelemzés módszereinek elsajátításához (Kárpáti, 2001).<br />
A különféle mővészeti tevékenységek szintézisét helyezi elıtérbe Nagy Jenıné (2002)<br />
Óvodai nevelés a mővészetek eszközeivel alcímet viselı programja. A program kettıs alappillére<br />
az érzelmi fejlesztés, valamint a gyermekek esztétikai tevékenységének, alkotó készségének<br />
fejlesztése. A zenei foglalkozások a program keretében három részre oszlanak, a közösen<br />
játszott énekes játékok, a zenei képességfejlesztı mikrocsoportos játék és a zenehallgatás. A<br />
mikrocsoportos fejlesztés a zenesarokban történik. Az óvónınek törekednie kell arra, hogy a<br />
többi tevékenységet (mese, rajz) is úgy tervezze meg, hogy a komplex hatás megvalósulása<br />
érdekében legyen lehetıség egy-egy dal eléneklésére is. A programban évszakonkénti hangverseny<br />
is szerepel, de már az érkezéskor is halk, finom zene fogadja a gyerekeket. Altatáskor<br />
pedig az óvónık altatódalt énekelnek. Az óvodai zenei nevelés jelentıségére mutat rá Nagy<br />
Jenıné következı mondata: „Sok gyermeknek csak annyi zenei élmény jut, amennyit az óvodapedagógus<br />
kisugároz magából, amennyi rácsodálkozási „ah” élmény éri az óvodában.”<br />
(Nagy, 2002. 90. o.).<br />
Kokas Klára (1992, 2008) a zene felfedezésének, átélésének egy különleges módjáról<br />
számol be. Több éven keresztül vezetett fıként óvodáskorú gyermekek számára olyan foglalkozásokat,<br />
majd a gyerekek közremőködésével tanári továbbképzéseket is, amelynek célját<br />
így fogalmazza meg: személyiségformálás zenével. A gyermekek számára szervezett foglalkozások<br />
a zenére adott spontán mozgásokra, improvizációkra épülnek. A gyerekek a kezdeti,<br />
a zene lüktetését követı mozgások mellett hamarosan ráéreztek a ritmust követı mozgások<br />
örömére is. A programban változatos zenei anyagok szerepeltek. Énekes, majd hangszeres<br />
zene, például középkori zenéktıl spanyol, egyiptomi, perui, mongol, tatár, japán, Fülöpszigeteki,<br />
török stb. népzenék. A gyerekek rendkívüli lelkesedéssel adták át magukat a zenének.<br />
Kokas szerint nehéz megmondani milyen fajta zenék indították a gyerekeket a legelmélyültebb<br />
improvizációkra, de általában a dob, a fuvola és olyan szokatlan hangzású hangszerek,<br />
amelyeket még nem ismertek. Elıfordult olyan eset is, hogy akadt olyan gyerek is, aki a<br />
soha nem hallott perui zenére perui táncmozdulatokat improvizált, vagy andalúziai zene indította<br />
tipikusan ehhez a zenéhez főzıdı mozdulatokra a gyerekeket. Érdekes volt megfigyelni<br />
118