értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
értekezés - Neveléstudományi Intézet - Szegedi Tudományegyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
dallam- és ritmusvisszhang játékok, az új dalok és mondókák rögzítéséhez szükséges felidézések,<br />
vagy ismert énekek és mondókák felismertetése jellemzı kis részleteik alapján, vagy<br />
pl. a dallambújtatás. A gondolkodási mőveletek fejlesztéséhez Nagy a következı gyakorlati<br />
példákat említi: az analizáló gondolkodás a dallamból kiemelt motívum felismeréséhez szükséges;<br />
a szintézis képességét a motívumok dallammá kapcsolása igényli; az összehasonlítási<br />
mőveletek pl. a helyes mozgásformák összehasonlításával való-sulhatnak meg; a rendezést a<br />
szempont szerinti csoportosítások gyakoroltatják, pl. szempont lehet egy dallam, vagy ritmusfordulat.<br />
A kreativitás fejlesztésére a zene sok lehetıséget kínál. Ilyenek pl. a köszönések és<br />
mondókák, vagy mesék megzenésítése, zenei kíséret impro-vizálása egyszerő hangszerekkel,<br />
zenére improvizált mozdulatok, mozgás, vagy tánc. A zenei foglalkozások a szociális készségeket<br />
is fejlesztik. A zene az érzelmek közvetítésével hozzá-járul a társas kapcsolatok, a pedagógushoz<br />
való érzelmi viszony formálódásához. Ez utóbbi azért jelentıs, mert a gyermekek<br />
szeretnék kiérdemelni a pedagógus dicséretét, elismerését, így fokozatosan hozzászoknak a<br />
pedagógus irányító szerepének elfogadásához. A dalos-játékok segítik a közösségi érzés kialakulását,<br />
amely nemcsak beilleszkedést jelent, hanem a közösséghez tartozás iránti igényt<br />
is. A körjátékokban, szerepcserékben, párválasztásokban a gyerekek kimutathatják egymás<br />
iránti szeretetüket, azt is megtapasztalják, milyen érzés mások szeretetét élvezni és örömet<br />
szerezni. A párbeszédes játékokban pedig társadalmi szokások elevenednek meg, a társalgás<br />
menetét, köszönési formákat gyakorolnak, társadalmi elvárásokat ismernek meg. Végezetül a<br />
tanuláshoz való viszony fejlıdési lehetıségeit emeljük ki. A zenei foglalkozások során a gyerekeknek<br />
meghatározott feladatokat kell, lehetıleg pontosan, végrehajtaniuk. A táncmozdulatok<br />
behatárolt mozgást és egy meghatározott munkatempót követelnek meg, továbbá a zenei<br />
kíséretek alkalmazása közben a koncentrálás, alkalmazkodás, de a nagyfokú kitartás gyakorlására<br />
is lehetıség nyílik.<br />
Denac (2008) az óvodai zenei nevelés kultúra és értékközvetítı jelentıségére hívja fel a<br />
figyelmet. Tanulmánya alapján a gyerekek otthon egészen más jellegő zenei tevékenységekkel<br />
foglalkoznak szívesen, mint az óvónık által eltervezett és irányított óvodai foglalkozások<br />
alkalmával. Eredményei alapján a gyerekek otthon a legnagyobb érdeklıdést, 68,2%ban<br />
a könnyőzene, valamint 36,4%-ban a népszerő „folk” mőfajok iránt mutatják. Ezek a zenék<br />
a legtöbbször háttérzeneként szerepelnek, vagy ezekre táncolnak. A hangszereken való<br />
játék, vagy kreatívnak nevezhetı zenei tevékenységek nem jellemzıek az óvodáskorú gyermekek<br />
otthoni zenei tevékenységeire. Denac szerint a posztmodern kultúra fogyasztói társadalmában<br />
jelentıs szerepet tölt be a könnyőzene. Az óvodai nevelés, az óvodapedagógusok<br />
fontos feladata a magas szintő kultúra közvetítése a gyermekek felé, pozitív attitőd kialakítása<br />
a zenei kultúra és mővészet irányában, a zenehallgatás iránti érdeklıdés kialakításával, a zenei<br />
képességek és a zenei tudás folyamatos fejlesztésének eszközeivel.<br />
5.2. Az énekes játékok és szerepük az óvodai nevelésben<br />
A dalosjátékok szerepét, jelentıségét a következıképpen jellemzi Kokas Klára, Barkóczi Ilona<br />
és Pléh Csaba (1977) könyvének elıszavában. Kodály elgondolása korszakalkotó változást<br />
hozott a zenei nevelés folyamatában. E változás annak tulajdonítható, hogy a folklór legszebb<br />
darabjait egyenértékőnek tartotta a klasszikus zeneszerzık mőveivel. A magyar és rokon népek<br />
zenéjére a félhangnélküli ötfokúság a jellemzı, amely ötfokúság dallamfordulatai igen<br />
hasznosak a hangzások belsı elképzelésének kialakításához, még a születetten csekélyebb<br />
zenei adottságokkal rendelkezı gyermekek esetében is. A szintén az ötfokúság zenei alapjain<br />
nyugvó dalosjátékok eredetileg falusi gyerekek együttes tevékeny-ségi formái voltak, amelyeket<br />
a győjtések tártak fel, írtak le. A dalosjátékok a falusi társadalom életét, szokásait, különbözı<br />
viselkedésformáit képviselték, így hozzásegítették a gyermekeket az emberi viszo-<br />
109