Magyar zsidó lexikon - MEK
Magyar zsidó lexikon - MEK
Magyar zsidó lexikon - MEK
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
jerömiádok<br />
és Berlinben végezte. Eleinte karmester volt<br />
Csernovicban és Brémában a városi színházaknál,<br />
később Berlinben a Die Musik c. folyóirat munkatársa<br />
lett. 1919-ben tért vissza Budapestre, ahol<br />
1924 óta a Népszava zenekritikusa. Sok szerzeménye<br />
jelent meg: triók, szonáták, vegyes- és<br />
férfikarok stb. Egy művével 1926. nemzetközi<br />
pályadíjat nyert. Szerzeményeit német városok<br />
zeneünnepélyein is előadták. Számos zenei folyóirat<br />
munkatársa.<br />
jereniiádok. A reformáció korabeli magyar<br />
líra vallásos-hazafias költeményei, melyekben a<br />
református énekszerzők Jeremiás próféta siralmának<br />
parafráziso3 gondolataival, hasonlataival<br />
keseregtek vallásuk üldözése és a magyar nemzet<br />
pusztulása miatt. Ezekben a jeremiási hangulatú<br />
versekben Isten két kiválasztott népének, a <strong>zsidó</strong>nak<br />
és a magyarnak sorsa, panasza, gyásza és<br />
reménye azonos. Párhuzamba kerül magyarság<br />
és <strong>zsidó</strong>ság, s ez a parallelizmus a későbbi irodalomban<br />
is jelentkezik: Szalárdi János XVII.<br />
sz.-i magyar történetében és irodalmi atavizmusként<br />
még Petőfi lírájában is. (A. jeremiádok<br />
lelőhelye ; Régi <strong>Magyar</strong> Költök Tára VI.) zs. J.<br />
Jeremiás, próféta a <strong>zsidó</strong> királyság fennállásának<br />
utolsó napjaiban. Könyve az utolsó<br />
próféták között a második. J. élénkebben érzi<br />
prófétai hivatását, mint elődei. Már ifjúkorában<br />
hallja Isten hívó szavát: «íme, a mai napon rendeltelek<br />
a pogányok és királyságok fölé, hogy<br />
gyomlálj és szakíts, pusztíts és rombolj, építs és<br />
plántálj» {Jer. 1. 10). J. a szív embere és a szívén<br />
szűri át gondolatait. A papok megtalálják az<br />
elveszettnek hitt Szövetség Könyvét, a Tórát,<br />
vagy annak ötödik részét, felolvassák a népelőtt,<br />
ez megesküszik rá és alkotmányának teszi meg.<br />
A megrendült állam új ós erős fundamentumot<br />
kapott és a megmenekülés reménye éled a szívekben.<br />
De J. úgy érzi, hogy a kórság, mely<br />
emészti nemzeiét, gyógyíthatatlan s erőtlen<br />
ahhoz, hogy elháríthassa a Babilónia felől fenyegető<br />
veszedelmeket. Még csak a nép megújulásába<br />
veti bizalmát. Pap létére forradalmi szavakat<br />
hnrsogtat a templomban, elítéli az áldozást,<br />
jóllehet, hogy Jósia király már megtisztította azt<br />
a pogány jellegtől. «Ne bízzatok hazugságban,<br />
mondván: az Úrnak temploma, az Úrnak temploma<br />
ez. Hanem inkább javítsátok meg a ti útjaitokat<br />
és cselekedeteiteket és olyan ítéletet<br />
tegyetek az ember között és a felebarátja között...<br />
k-s azt teszem, hogy békességgel lakozzatok e<br />
helyen, a földön, melyet adtam a ti atyáitoknak<br />
örökkön örökké» {Jer. 7. 4,5,7). «Vájjon mikor<br />
loptok is, vagy öltök, 03 paráználkodtok és<br />
áldoztok a Bálnak ós idegen istenek útján járr<br />
°k, kiket nem ismertek; akkor is eljöttök-ó ós<br />
rtütok én előttem e házban, mely neveztetik az<br />
hn nevemről és ezt mondjátok: Megszabadulunk<br />
; hogy azután ugyanezen utálatos dolgokat<br />
Rekedjétek ?» (Jer. 7. 9, 10). «Égő áldozata<br />
at CBa PJ átok vágóáldozat-utókhoz ós egyó-<br />
ar á- meg azok nusát > mert liem szóltam a ti<br />
fáitoknak és nem parancsoltam nekik azon a<br />
n '-Pn, melyen kihoztam őket Egvptom földéből,<br />
7 of°0 áldozatok ós egyéb áldozatok fe\6\.»(Jer.<br />
'•-i. -2). Tragikus sorsa előre látható. A nó-<br />
m<br />
Jeremlás<br />
pet esak úgy tudja megjavítani, ha régi rossz<br />
hitétől eltántorítja. Szembeszállásáért mi jót<br />
várhatna a néptől, amely tévelygéseihez ragaszkodik.<br />
Üldözni fogja a nép, üldözni fogják a hatalmasok<br />
és maga Jojákim király is, akinek a<br />
szemébe vágja: «Jaj annak, aki házat épít hamisan<br />
magának ós palotákat álnokul, az ő felebarátját<br />
pedig ingyen dolgoztatja és munkájának<br />
bérét nem adja meg neki . . . Uralkodol-e azért,<br />
mert cédrussal keríted meg magadat ? A te<br />
atyád nem evett, ivott-e ... Igaz törvényt tett<br />
a szegénynek ós a szűkölködőnek és akkor jó<br />
volt dolga. Nem-e ez az Én igaz ismeretem ? azt<br />
mondja az Ur 1 De a te szemed és szíved csak a<br />
te fösvénységedre irányul ós az ártatlan vérnek<br />
kiontására, fosztogatásra és elnyomásra, hogy<br />
ezeket cselekedjed)) (Jer. 22. 13, 15, 16, 17).<br />
Nem kíméli Jekonia királyt sem. Engesztelhetlen<br />
üzenetet hoz neki Istentől: «Elek Én, azt<br />
mondja az Úr, hogy ha Jekonia, Joakimnak,<br />
Juda királyának íia olyan volna is, mint az Én<br />
jobbkezemen való gyűrű, onnan is lei ántanálak<br />
és átadnálak azoknak, akik életedre törnek» . . .<br />
(Jer. 22. 24, 25). Cidkija, a jámbor Jósia fia, az<br />
utolsó király visszatér a Tóra törvényeihez, felszabadítja<br />
a rabszolgákat, de az ország nagyjai<br />
meghiúsították a királyi rendelkezést. Ez az embertelenség<br />
felháborítja J.-t és így próféciáit:<br />
« A zért ez t mond j a az Úr: Ti nem engedtétek nekem,<br />
hogy mindenki szabadságot adjon az ő atyjafiának<br />
ós a felebarátjának, azért hát Én hirdetek<br />
nektek szabadságot, azt mondja az Úr, a fegyverre,<br />
a döghalálra ós az éhségre». (Jer. 34. 17).<br />
Az optimista álpróféták, akik Jesájával vallották<br />
dogmatikusan, hogy Jeruzsálem és a nép<br />
maradéka nem pusztulhat el, természetesen üldözték<br />
J.-t, aki sötét jóslataival «megrontotta a<br />
keresetüket)). De J. éppen olyan nagynak bizonyult<br />
szenvedéseiben, amilyen nagy volt hazafias<br />
érzelmeiben. «Unszoltál Uram és engedtem az<br />
unszolásodnak, megragadtál és lebírtál, szüntelen<br />
nevetség tárgyává lettem, mindenki engem<br />
csúfol . . . Azért mondtam : soha többé Róla megnem<br />
emlékezem, sem az 0 nevében többet nem<br />
szólok, de az ón szívemben lángoló tűz égett és<br />
beleharapott a csontjaimba, gyötrődöm ós nem<br />
bírom elviselni.)) (Jer. 20. 7, 9). «Bár volna<br />
a pusztában vándortanyám, hogy elhagynám<br />
népemet, elmennék tőle, mert mindnyájan paráznák<br />
és árulók gyülekezete (Jer. 9. 1). De marad<br />
és folytatja nehéz munkáját mert felakarja tartóztatni<br />
a romlást és felemelni sülyedtségéból u<br />
népet, amelyet szeretett. Csakhogy minden küzdelme<br />
hiábavaló, mert a nép inkább az álprófétákra<br />
hallgat. «A Jeruzsálembeli prófétáktól ered<br />
az álszenteskedés az egész országban.» (Jer.<br />
23. 15). Mikor bekövetkezett, amitől félt és amit<br />
megjósolt, mikor Jeruzsálem elesett, próféciája<br />
új irányba fordul. Keserű kitörései elnémulnak<br />
és érzelmessége vigasztaló szózatokban oldódik<br />
fel. «És mondja az Úr: Hang hallatszik Rámában,<br />
keserves sírás ós jajgatás : Ráchel siratja<br />
az ő gyermekeit, nem akar megvigasztalódni,<br />
mert nincsenek. Ezért azt mondja az Úr: Tartsd<br />
meg hangodat a sírástól és szemeidet a könnyezéstől,<br />
a te cselekedetednek jutalma lószen, azt