Buda Béla - Addictologia Hungarica
Buda Béla - Addictologia Hungarica
Buda Béla - Addictologia Hungarica
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
RONALD DOCTRO (ED.): DANGEROUSPATIENTS (296–299.)<br />
kezdve a terápiás kapcsolatig, a szupervízióig és különösen a terápiás teamig.<br />
Utóbbi szerepe alapvetõ például a destruktív páciensekre jellemzõ hasítások<br />
felismerésében. A súlyos gyilkossági és öngyilkossági fenyegetéseket hordozó<br />
páciensek kockázati értékelése legbiztosabban egy olyan klinikai környezetben<br />
történhet meg, ahol a személyzet megérti és képes elviselni a súlyos<br />
fenyegetéseket is (konténer-funkció). Ilyen szervezeti tulajdonságokkal<br />
végsõ soron minden pszichiátriai-pszichoterápiás szervezetnek rendelkeznie<br />
kellene – mintsem hogy specializált kockázatértékelõ egységeket hoznánk<br />
létre.<br />
Ian Treasaden a következõ fejezetben a közepes biztonsági egységek kérdésével<br />
foglalkozik. Ezek pszichiátriai egységek, ahol a börtönbüntetés alternatívájaként<br />
kényszergyógykezelésen vesznek részt elítéltek, vagy ítéletre<br />
várnak súlyos, többnyire életellenes bûncselekményt elkövetõk. Treasaden<br />
az itt folyó kockázatértékelõ munkát mutatja be – olyan tényezõk hangsúlyozásával,<br />
mint a hárító funkciók erõsségének értékelése, az áldozattal kapcsolatos<br />
érzések (akár utólagos érzések) elemzése, a páciensek kommunikációja<br />
az erõszakos cselekménnyel összefüggésben. A kifejezett erõszakot<br />
mutató interjú nagyobb veszélyt jelent, mint a verbális agresszió. Treasadan<br />
is fontosnak tartja az interjúkészítõ félelmeit, amit gondosan elemezni kell.<br />
A szerzõ kiemeli a hallucinációk szerepét és azok lehetséges értelmezését az<br />
erõszakos cselekmények bekövetkezésének kockázata szerint.<br />
Richard Lucas a következõ fejezetben az általános pszichiátriai osztályokon<br />
folyó kockázatértékelést mutatja be klinikai vignetták segítségével. A szerzõ<br />
a tapasztalatok közül itt is a jó belsõ kommunikációt folytató személyzet<br />
szerepét hangsúlyozza.<br />
John Lowe általános kórházakra terjeszti ki a kötet vizsgálódását. Az erõszakos<br />
test az orvosi tudás által koncipiált testtel szemben kiszámíthatatlan,<br />
ellenálló, erõszakos, ezért az általános kórház személyzete nem-testként észleli.<br />
Ez azt jelenti, hogy kezelhetetlennek tartják: „pszichiátriai” vagy „nehéz”<br />
esetnek. Például az egyik bemutatott esetben a súlyos önkárosítást követõen<br />
megmentették a beteg életét, majd ezután nem foglalkoztak vele (nem-testként<br />
kezelték, nem „vették észre”). A szituáció pszichodinamikai értékelése<br />
– a szerzõ szerint – elsõsorban a személyzet áttételi érzéseinek, félelmeinek,<br />
tagadásának elemzését és megértését jelenti. Ennek következményeképpen<br />
a „non-compliant”, „nem-kooperáló”, „nehéz eset”, „depressziós” és más<br />
hasonló negatív címkékkel rendelkezõ páciens állapota javulni kezdett – a<br />
személyzet teljesebben el tudta végezni gyógyító feladatát. Valójában itt a<br />
probléma nem is a páciensekkel, hanem inkább a személyzettel volt.<br />
Carine Minne a magas biztonsági fokozatú kórházak speciális problémáiról<br />
ír. Három ilyen található Angliában, a veszélyes és súlyos személyiségzavarban<br />
szenvedõ páciensek számára. Az itt folyó „kockázatkonténer” a<br />
REFERÁTUMOK / BESZÁMOLÓK 297