Bohemia - Oldenbourg Verlag
Bohemia - Oldenbourg Verlag Bohemia - Oldenbourg Verlag
Bohemia Zeitschrift für Geschichte und Kultur der böhmischen Länder A Journal of History and Civilisation in East Central Europe Herausgegeben im Auftrag des Collegium Carolinum von Martin Schulze Wessel, Michaela Marek, Frank Hadler, Sheilagh Ogilvie und Martin Nodl Band 52 Heft 1 2012 Redaktionsbeirat: Christoph Boyer (Salzburg), Peter Bugge (Aarhus), Gary B. Cohen (Minneapolis, MN), Mark Cornwall (Southampton), Horst Förster (Tübingen), Miloš Havelka (Prag), Steffen Höhne (Weimar), Miroslav Hroch (Prag), Elena Mannová (Bratislava) und Jiří Pešek (Prag) INHALT PRAGUE AS REPRESENTED SPACE Editorial Preface AUFSÄTZE A TALE OF ONE CITY: Topographies of Prague before 1848 Chad Bryant This article compares the 1845 edition of Franz Klutschak’s German-language “Guide to Prague” (Führer durch Prag) with Karel Vladislav Zap’s 1847 Czech-language work of the same name in order to interrogate two related
- Page 2 and 3: sets of questions concerning the hi
- Page 4 and 5: Prague became associated with Vyše
- Page 6 and 7: CELEBRATING SLAVIC PRAGUE: Festival
- Page 8 and 9: Prahu jako moderní hlavní město
- Page 10 and 11: „BEZUČELNÁ PROCHÁZKA“/„PRO
- Page 12 and 13: La contribution étudie les textes
- Page 14 and 15: Koeltzsch, Ines/Kuklová, Michaela/
<strong>Bohemia</strong><br />
Zeitschrift für Geschichte und Kultur<br />
der böhmischen Länder<br />
A Journal of History and Civilisation<br />
in East Central Europe<br />
Herausgegeben<br />
im Auftrag des Collegium Carolinum<br />
von Martin Schulze Wessel, Michaela Marek, Frank Hadler,<br />
Sheilagh Ogilvie und Martin Nodl<br />
Band 52 Heft 1 2012<br />
Redaktionsbeirat:<br />
Christoph Boyer (Salzburg), Peter Bugge (Aarhus),<br />
Gary B. Cohen (Minneapolis, MN), Mark Cornwall (Southampton),<br />
Horst Förster (Tübingen), Miloš Havelka (Prag), Steffen Höhne (Weimar),<br />
Miroslav Hroch (Prag), Elena Mannová (Bratislava) und Jiří Pešek (Prag)<br />
INHALT<br />
PRAGUE AS REPRESENTED SPACE<br />
Editorial<br />
Preface<br />
AUFSÄTZE<br />
A TALE OF ONE CITY:<br />
Topographies of Prague before 1848<br />
Chad Bryant<br />
This article compares the 1845 edition of Franz Klutschak’s German-language<br />
“Guide to Prague” (Führer durch Prag) with Karel Vladislav Zap’s 1847<br />
Czech-language work of the same name in order to interrogate two related
sets of questions concerning the history of Vormärz Prague. First, the two<br />
works tell much about the changing form, content, and popularity of<br />
topographies, a scholarly genre that provided readers with information about<br />
the city’s climate, population, history, and, most important, physical<br />
structures. Klutschak and Zap’s works demonstrate how authors working<br />
within this genre adapted their topographies to appeal to early nineteenthcentury<br />
travelers and a growing number of local, bourgeois elites interested in<br />
their city and its structures. Second, Klutschak and Zap’s topographies reveal<br />
much about how the two men thought about the past and the present, which<br />
in turn points to numerous ways in which Prague’s elites, whether Czech- or<br />
German-speaking, shared a common cultural and mental universe. In this<br />
discourse they represent two sides of an ongoing debate about the wrenching<br />
changes experienced in the years before 1848.<br />
L’HISTOIRE D’UNE VILLE:<br />
Les topographies de Prague de la période devant 1848<br />
Chad Bryant<br />
Cet article compare l’édition de 1854 du „Guide de Prague“ (Führer durch<br />
Prag) en allemand de Franz Klutschak avec celle du guide en tchèque du<br />
même nom de Karel Vladislav Zap paru en 1847 dans le but de débattre sur<br />
deux séries de questions liées à l’histoire de Prague durant le Vormärz. En<br />
premier lieu, les deux ouvrages révèlent beaucoup sur la forme changeante, le<br />
contenu et la popularité des topographies, un genre savant qui fournissait aux<br />
lecteurs des informations sur le climat d’une ville, sa population, son histoire<br />
et surtout sur ses structures matérielles. Les ouvrages de Klutschak et Zap<br />
montrent comment les auteurs travaillant sur ce genre adaptaient les<br />
topographies pour attirer les voyageurs et le nombre grandissant des élites<br />
bourgeoises locales qui étaient intéressées par leur ville et ses structures. En<br />
deuxième lieu, les topographies de Klutschak et Zap dévoilent comment les<br />
deux hommes voyaient le passé et le présent, ce qui à son tour nous montre<br />
comment les élites de Prague – indépendamment du fait qu´elles parlaient<br />
allemand ou tchèque – partageaient à de nombreux points de vue un univers<br />
culturel et spirituel commun. Dans ce discours, ils représentent les deux côtés<br />
d´un débat récurrent sur les changements profonds des années précédant<br />
1848.
DĚJINY JEDNOHO MĚSTA:<br />
Topografie Prahy z doby před rokem 1848<br />
Chad Bryant<br />
Příspěvek srovnává německy psané vydání „Průvodce po Praze“ (Führer<br />
durch Prag) od Franze Klutschaka z roku 1845 se stejnojmennou česky<br />
psanou prací Karla Vladislava Zapa z roku 1847 a to s cílem analyzovat dva<br />
spolu spojené komplexy otázek k dějinám Prahy předbřeznové doby. Obě<br />
práce zaprvé vypovídají mnoho o měnící se formě, obsahu a popularitě<br />
topografií, učeném žánru zásobujícím čtenáře informacemi o podnebí města,<br />
obyvatelstvu, dějinách a především o jeho fyzické struktuře. Klutschakovo a<br />
Zapovo dílo ukazuje, jak autoři pracující s tímto žánrem své topografie<br />
upravovali, aby oslovili cestovatele a rostoucí počet domácích měšťanských<br />
elit se zájmem o město a jeho strukturu. Zadruhé obě topografie prozrazují,<br />
jak oba muži uvažovali o minulosti a přítomnosti, z čehož je dále patrné, že<br />
pražské elity – bez ohledu na to, zda mluvily česky či německy – v mnoha<br />
ohledech sdílely společný kulturní a duchovní svět. V tomto diskurzu<br />
představují dvě strany probíhající debaty o dalekosáhlých změnách, ke kterým<br />
došlo v době před rokem 1848.<br />
CONSTRUCTING SLAVIC PRAGUE:<br />
The “Grünberg Manuscript” And Public Space in discourse<br />
Marek Nekula<br />
This article focuses on the nineteenth century and contemporary narratives of<br />
Prague as well as the transformation of the city’s public space. The author<br />
proceeds on the assumption that the “Grünberg Manuscript”, as a central text<br />
in Czech culture, sketched a mental map of <strong>Bohemia</strong>n-Slavic space whose<br />
center was represented by Vyšehrad and an image of Prague closely identified<br />
with Vyšehrad. This mental map was also the context for the staging and<br />
media representation of Václav Hanka’s funeral. In this way the meaning of
Prague became associated with Vyšehrad, marking an important step in the<br />
iconographic transformation of Prague’s public space. The funerals of Hanka<br />
and Božena Němcová led namely to the foundation of the “Svatobor”<br />
association, which initiated the transformation Prague’s public space, hitherto<br />
characterized by a nationally ambivalent iconography, into a <strong>Bohemia</strong>n-Slavic<br />
space. This transformation manifested itself in the monuments to Hanka<br />
(1863) and Josef Jungmann (1878, foundation stone laid in 1873) erected<br />
using the association’s funds.<br />
In terms of methodology, this article is based on cultural semiotics,<br />
connecting it to other recent studies of the public sphere. With reference to<br />
New Historicism the article relativizes the distinction between “high cultural”<br />
and “trivial” texts, showing how a “cultural text” also determined<br />
contemporary commemorative practices.<br />
CONSTRUIRE LA PRAGUE SLAVE:<br />
Le „manuscript de zelená hora“ (ou Grünberg) et le discours public<br />
Marek Nekula<br />
Cet article se concentre sur le XIX e siècle et sur les récits contemporains de<br />
Prague ainsi que sur la transformation de l’espace public de la ville. L’auteur<br />
part de l’hypothèse que le „Manuscript de Zelená Hora“ (ou de Grünberg), en<br />
tant que texte central dans la culture tchèque, esquissait une ébauche d’une<br />
carte mentale de l’espace slavo-tchèque dont le centre était représenté par<br />
Vyšehrad et par la Prague associée à Vyšehrad. Cette carte mentale fut aussi<br />
l’arrière-plan pour la mise en scène et la représentation médiale des funérailles<br />
de Václav Hanka. De cette manière, Prague fut ainsi liée dans sa signification à<br />
Vyšehrad, ce qui marqua une étape importante sur la voie de la transformation<br />
iconographique de l’espace public pragois. Les funérailles de Hanka et Božena<br />
Němcová furent à vrai dire à l’origine de la fondation de l’association<br />
„Svatobor“, qui lança l’idée de la transformation de l’espace public pragois,<br />
caractérisé jusque-là par son iconographie nationale ambiguë, en un espace<br />
dédié à la culture slavo-tchèque. Cette transformation fut concrétisée avec la<br />
création des monuments funéraires individuels de Hanka (1863) et de Josef
Jungmann (1878, pierre de fondation posée en 1873) qui furent financés avec<br />
les fonds de l’association.<br />
En termes de méthodologie, cet article est basé sur la sémiotique<br />
culturelle, qui est reliée à d’autres études récentes de la sphère publique. En<br />
référence au „New Historicism“, cet article relativise la distinction entre textes<br />
„hautement culturels“ et „triviaux“, en montrant comment un „texte culturel“<br />
détermine aussi les pratiques commémoratives contemporaines.<br />
KONSTRUKCE SLOVANSKÉ PRAHY:<br />
„Zelenohorský rukopis“ a veřejný diskurz<br />
Marek Nekula<br />
Článek se soustředí na 19. století a dobové narativy Prahy stejně jako na<br />
transformaci veřejného prostoru města. Autor vychází z toho, že<br />
„Zelenohorský rukopis“ jako klíčový text české kultury načrtl mentální mapu<br />
českoslovanského prostoru, jejíž jádro představoval Vyšehrad a k němu<br />
vztažená Praha. Tato mentální mapa je podle autora také v pozadí inscenace i<br />
mediální reprezentace pohřbu Václava Hanky. Jím se Praha významově<br />
napojila na Vyšehrad, což byl důležitý krok na cestě k ikonografické proměně<br />
pražského veřejného prostoru. Pohřeb Václava Hanky a Boženy Němcové<br />
totiž vedl k založení spolku „Svatobor“, který spustil transformaci pražského<br />
veřejného prostoru, ikonograficky dosud národně ambivalentního, v prostor<br />
českoslovanský. Tato přeměna se manifestuje v pomnících Hankovi (1863) a<br />
Josefu Jungmannovi (1878, základní kámen 1873), které byly postaveny na<br />
náklady spolku.<br />
Metodologicky se příspěvek hlásí ke kulturní semiotice, kterou napojuje<br />
na novější studie k veřejnosti. S odvoláním na nový historismus článek<br />
relativizuje rozlišení tzv. vysokých a nízkých textů a ukazuje, jak „text kultury“<br />
určuje i praktiky dobových vzpomínkových akcí.
CELEBRATING SLAVIC PRAGUE:<br />
Festivals and the Urban Environment, 1891-1912<br />
Claire E. Nolte<br />
In the course of the nineteenth century, Prague was transformed from a<br />
provincial German city into a modern Czech metropolis. As the population of<br />
the city grew, an influx of Czech-speaking peasants changed its ethnic<br />
makeup. In 1861, the first Czech mayor of the city was elected, beginning an<br />
era of Czech domination of city government that lasted until the end of the<br />
monarchy. The Czech mayors of Prague undertook to remake their city into a<br />
modern metropolis with a distinctly Czech character. In addition to<br />
modernization projects like ghetto clearance, these leaders imprinted a Czech<br />
identity on the public space with new representational buildings and other<br />
projects. In the years leading up to World War I, the city hosted grand<br />
festivals that attracted international attention and enhanced its reputation as a<br />
modern urban center. Three events exemplify this process: the 1891 Jubilee<br />
Exhibition, the first great triumph for Czech Prague; the 1895 Ethnographic<br />
Exhibition, a celebration of national identity; and the 1912 gymnastic festival<br />
of the Slavic Sokol movement, one of the largest celebrations up until that<br />
time in the city. Reports from foreign visitors to the 1912 festival praising<br />
Prague as the modern capital of the Czech nation show how the identity of<br />
the city had been transformed on the eve of World War I.<br />
FÊTER LA PRAGUE SLAVE:<br />
Festivals et environnement urbain – 1891-1912<br />
Claire E. Nolte<br />
Au cours du XIX e siècle, Prague, petite ville allemande provinciale, se<br />
transforma en une métropole tchèque moderne. Lorsque la population<br />
augmenta, l’afflux de paysans parlant tchèque modifia sa composition<br />
ethnique. L’élection du premier maire tchèque de la ville en 1861 marqua le
début d´une ère de prédominance tchèque dans la municipalité qui dura<br />
jusqu’à la fin de la monarchie. Les maires tchèques de Prague eurent à cœur de<br />
transformer leur ville en une métropole moderne avec un caractère tchèque<br />
bien distinct. Outre les projets de modernisation comme l’assainissement,<br />
voire la destruction, du ghetto, les édiles imprimèrent une identité tchèque<br />
dans l’espace public en créant de nouveaux bâtiments de représentation et<br />
d’autres projets. Dans les années précédant la Première Guerre mondiale, la<br />
ville organisa de grands festivals qui attirèrent l’attention internationale et<br />
promurent la ville au rang de centre urbain moderne. Trois évènements<br />
concrétisent ce processus: l’Exposition jubilaire de 1891, premier grand<br />
triomphe de la Prague tchèque; l’Exposition ethnographique de 1895, qui fut<br />
une fête de l’identité nationale; et le Festival de Gymnastique du mouvement<br />
Sokol slave en 1912, l’une des plus grandes fêtes que la ville eût jamais connue<br />
jusqu’alors. Des récits de visiteurs étrangers sur le festival de 1912 vantant<br />
Prague comme la capitale moderne de la nation tchèque montrent comment<br />
l’identité de la ville avait été transformée à la veille de la Première Guerre<br />
mondiale.<br />
OSLAVOVAT SLOVANSKOU PRAHU:<br />
Festivaly a městské prostředí<br />
Claire E. Nolte<br />
V průběhu 19. století se Praha transformovala z německého provinčního<br />
města v moderní českou metropoli. Jak rostl počet obyvatel města, měnil<br />
příliv česky mluvících rolníků jeho etnické složení. Roku 1861 byl zvolen<br />
první český purkmistr Prahy, čímž byla zahájena éra české dominance<br />
v městské vládě trvající až do konce monarchie. Čeští purkmistři, resp.<br />
starostové Prahy si vzali za své proměnit město v moderní metropoli<br />
s vysloveně českým charakterem. Vedle modernizačních projektů jako byla<br />
asanace židovského města, vtiskli tito vůdčí představitelé prostřednictvím<br />
novým reprezentativních budov a jiných projektů veřejnému prostoru českou<br />
identitu. V letech před první světovou válkou pořádalo město velké slavnosti,<br />
které na sebe poutaly mezinárodní pozornost a zvyšovaly reputaci města jako<br />
moderního urbanistického centra. Tento proces symbolizují tři události:<br />
jubilejní výstava z roku 1891 – první velký triumf české Prahy; etnografická<br />
výstava z roku 1895, která byla oslavou národní identity, a slet slovanského<br />
Sokolstva z roku 1912 – jedna z největších oslav, kterou do té doby město<br />
zažilo. Zprávy o festivalu z roku 1912, ve kterých návštěvníci nadšeně líčili
Prahu jako moderní hlavní město českého národa, ukazují, jak se v předvečer<br />
první světové války identita města transformovala.<br />
ANDRÉ BRETON AND THE MAGIC CAPITAL:<br />
An Agony in Six Fits<br />
Derek Sayer<br />
While few would nowadays dispute Prague’s claim to be “the second city of<br />
surrealism” after Paris, the popular notion that there is an intrinsic affinity<br />
between the <strong>Bohemia</strong>n capital and the surrealist worldview – as first asserted<br />
by André Breton in 1935 – is far more problematic. This article debunks the<br />
myth of “surrealist Prague,” arguing that the coming together of former<br />
Czech poetists and French surrealists in the mid-1930s owed far more to the<br />
unique political circumstances of the time than to anything in the city’s genius<br />
loci. If there is anything that makes Prague a fitting object of a surrealist<br />
sensibility it is the city’s modern history, not its mythologized “magical” past.<br />
ANDRÉ BRETON ET LA CAPITALE MAGIQUE:<br />
Une Agonie en six étapes<br />
Derek Sayer<br />
Si peu de gens aujourd’hui remettent en question le titre que s’arroge Prague<br />
d’être la „deuxième ville du surréalisme“ après Paris, la croyance populaire<br />
qu’il y a une affinité intrinsèque entre la capitale tchèque et la vision du monde<br />
surréaliste – telle qu’elle fut formulée en 1935 par André Breton – est<br />
nettement plus problématique. Cet article démasque le mythe de la „Prague<br />
surréaliste“, en soulignant que la rencontre d’anciens poètes tchèques et de<br />
surréalistes français au milieu des années 1930 était bien plus due aux<br />
circonstances politiques particulières de l’époque qu´au genius loci de la ville.<br />
S’il y a quelque chose qui fait bien de Prague un objet adéquat à la sensibilité<br />
surréaliste, c’est l´histoire moderne de la ville, et non pas son passé „magique“<br />
dont on a fait une mythologie.
ANDRÉ BRETON A MAGICKÉ HLAVNÍ MĚSTO:<br />
Agónie o šesti etapách<br />
Derek Sayer<br />
Zatímco nárok Prahy stát se po Paříži „druhým městem surrealismu“ by jen<br />
málokdo popřel, s populárním tvrzením o imanentní afinitě mezi českým<br />
hlavním městem a surrealistickým světonázorem, se kterým roku 1935 poprvé<br />
přišel André Breton, je to mnohem problematičtější. Článek odhaluje mýtus<br />
„surrealistické Prahy“ a přichází s argumentem, že za setkáním dřívějších<br />
českých poetistů s francouzskými surrealisty v polovině třicátých let 20. století<br />
mnohem spíš stály zvláštní politické okolnosti než genius loci města. Pokud<br />
existuje něco, co z Prahy dělá vhodný objekt surrealistické senzibility, pak jsou<br />
to moderní dějiny města, ne její mytologizovaná „magická“ minulost.<br />
“BEZÚČELNÁ PROCHÁZKA”/“AIMLESS WALK” (1930):<br />
Alexander Hackenschmied’s “Film Study” of a Tram Ride to the Outskirts of<br />
Prague-Libeň<br />
Natascha Drubek<br />
“Bezúčelná procházka” (“Aimless Walk”) shows parts of Prague which until<br />
then were hardly considered photogenic: the industrial north-east of the city.<br />
This Czech avant-garde film was shot in 1930 by Alexander Hackenschmied, a<br />
film enthusiast, film critic, and inhabitant of Karlín. The “Aimless Walk” is<br />
taken by a camera that follows a man in a tram from Nové město to the Libeň<br />
river peninsula, where he encounters his double.<br />
The film is analyzed from three perspectives: the first positions<br />
“Aimless Walk” with its journey through Prague in the context of the<br />
international genre of “city symphonies.” The second concentrates on the<br />
construction of the film with an analysis of the narrative perspective. The<br />
third deals with the motif of the doppelgaenger and its literary and cultural<br />
roots.
„BEZUČELNÁ PROCHÁZKA“/„PROMENADE SANS BUT” (1930):<br />
L´“étude du film“ D’Alexander Hackenschmied sur un trajet en tram dans les<br />
faubourgs de Prague-Libeň<br />
Natascha Drubek<br />
„Bezúčelná procházka“ („Promenade sans but“) montre des quartiers de<br />
Prague qui étaient jusqu’alors considérés comme peu photogéniques: le nordest<br />
industriel de la ville. Ce film avant-gardiste tchèque a été tourné en 1930<br />
par Alexander Hackenschmied, un passionné et critique de films qui habitait le<br />
quartier de Karlín. Dans „Bezúčelná procházka“, la caméra suit un homme<br />
dans un tramway, depuis Nové Město à la presqu’île de la rivière à Libeň. Là,<br />
l’homme rencontre son double.<br />
L’auteur analyse le film sous trois perspectives. La première replace<br />
„Bezúčelná procházka“ et le voyage à travers Prague dans le contexte du genre<br />
cinématographique international des „symphonies urbaines“. La deuxième se<br />
concentre sur la construction du film avec l’analyse de la perspective du<br />
narrateur. La troisième traite du thème du double et de ses racines littéraires et<br />
culturelles.<br />
„BEZÚČELNÁ PROCHÁZKA“ (1930):<br />
Filmová studie tramvajové jízdy do periferních částí Prahy-Libně od<br />
Alexandera Hackenschmieda<br />
Natascha Drubek<br />
„Bezúčelná procházka“ ukazuje části Prahy, které až do té doby neplatily<br />
právě za fotogenní: průmyslový severovýchod města. Tento český avantgardní<br />
film natočil roku 1930 Alexander Hackenschmied, filmový nadšenec, filmový<br />
kritik a obyvatel Karlína. „Bezúčelná procházka“ byla nasnímána kamerou<br />
sledující muže jedoucího tramvají z pražského Nového Města až na<br />
poloostrov v Libni. Zde se muž setkává se svým dvojníkem.
Film je analyzován ze tří úhlů pohledu. První zasazuje „Bezúčelnou<br />
procházku“ obsahující cestu Prahou do kontextu mezinárodního žánru<br />
„městských symfonií“. Druhý sleduje film za pomoci analýzy perspektivy<br />
vypravěče. Třetí se pak věnuje motivu dvojníka a jeho literárním a kulturním<br />
kořenům.<br />
MAKING SENSE OF A RUIN:<br />
Nineteenth-Century Gentile Images of the Old Jewish Cemetery in Prague<br />
Jindřich Toman<br />
This study analyzes texts that revolve around the Old Jewish Cemetery in<br />
Prague. Specifically, it focuses on travelogues and travel guides by <strong>Bohemia</strong>n<br />
German-language authors, mostly from the first half of the nineteenth century<br />
(Herloßsohn, Klutschak), and comparable Czech texts from the latter decades<br />
of that century (Svátek, Jirásek, Herrmann). While the former tend to a<br />
distanced, if not excorporating, attitude towards the Jewish minority, the latter<br />
reveal a gesture of incorporation. These differences correlate with specific<br />
cultural and political agendas of the periods and groups under consideration.<br />
While German-language texts before 1848 show a general exclusionist<br />
quality—Herloßsohn reads the Cemetery as a ruin that illustrates the petrified<br />
nature of Jews and their religion—Czech texts reveal an empathy that is<br />
ultimately linked to a very specific political agenda, namely the Czech<br />
“struggle for <strong>Bohemia</strong>n Jews,” a phenomenon that is characteristic of Czech<br />
nationalism of the late nineteenth century. As a result, Czech authors typically<br />
have no problems incorporating the Cemetery into Prague’s history and<br />
topography.<br />
DONNER UN SENS À DES RUINES:<br />
Les images non-juives du XIX e siécle du vieux cimetiére juif de Prague<br />
Jindřich Toman
La contribution étudie les textes traitant du Vieux Cimetière juif à Prague. Elle<br />
se concentre spécifiquement sur les récits de voyage et les guides de voyage<br />
d’auteurs tchèques de langue allemande, principalement de la première moitié<br />
du XIX e siècle (comme par ex. Herloßsohn, Klutschak) et sur des textes<br />
tchèques comparables de la deuxième moitié du XIX e siècle (Svátek, Jirásek,<br />
Herrmann). Si les premiers tendaient à avoir une attitude distancée, voire<br />
d’exclusion envers la minorité juive, les deuxièmes révèlent un geste<br />
d’intégration. Ces différences sont en corrélation avec les agendas spécifiques<br />
culturels et politiques des époques et des groupes concernés. Si les textes en<br />
allemand d’avant 1848 ont plutôt la qualité d’un exclusionnisme culturel –<br />
ainsi Herloßsohn voit le Cimetière comme une ruine qui illustre la nature<br />
pétrifiée des juifs et de leur religion – les textes tchèques en revanche révèlent<br />
l’empathie qui est finalement liée à un agenda politique très spécifique, à<br />
savoir la “lutte (tchèque) pour les Juifs tchèques”, un phénomène, qui est à<br />
vrai dire caractéristique du nationalisme tchèque de la fin du XIX e siècle. Il en<br />
résulte que les auteurs tchèques n´avaient en général pas de problèmes à<br />
incorporer le Cimetière dans l´histoire et la topographie de Prague.<br />
DÁT RUINĚ SMYSL:<br />
Ne-židovské obrazy Starého židovského hřbitova v Praze<br />
Jindřich Toman<br />
Studie analyzuje texty vztahující se ke Starému židovskému hřbitovu v Praze.<br />
Důraz spočívá na cestopisech a turistických průvodcích německojazyčných<br />
autorů z Čech především první poloviny 19. století (např. Herloßsohn,<br />
Klutschak) a na srovnatelných česko-jazyčných textech z konce tohoto století<br />
(Svátek, Jirásek, Herrmann). Zatímco prvně jmenované texty zaujímají vůči<br />
židovské menšině spíše distancovaný, ne-li přímo vyčleňující postoj, vyznačují<br />
se posledně jmenované gestem inkorporace. Tyto rozdíly korelují se<br />
specifickými kulturními a politickými zájmy sledovaných období a skupin.<br />
Zatímco německo-jazyčné předbřeznové texty mají obecně spíše kvalitu<br />
kulturního exklusionismu – např. Herloßsohn vidí ve Starém židovském<br />
hřbitově ruinu, která ztělesňuje petrifikovanou podstatu Židů a jejich<br />
náboženství – v českých textech se ozývá myšlenka začlenění, která v poslední<br />
instanci odráží politický „boj o české Židy“ charakteristický pro český
nacionalismus závěrečných dekád 19. století. Čeští autoři tedy většinou neměli<br />
problém se začleněním Starého židovského hřbitova do pražských dějin a<br />
topografie.<br />
LITERATUR- UND FORSCHUNGSBERICHTE<br />
Höhne, Steffen: Ein Jahrhundertwerk: Zur Edition der Erbauungsreden von<br />
Bernard Bolzano<br />
MISZELLEN<br />
Katholische Aufklärung und Josephinismus (Werner Chrobak)<br />
Unterschiedliche Bilder: Wahrnehmungen Edvard Benešs in tschechischen<br />
und europäischen Kontexten (Martin Zückert)<br />
Eigentumsregime und Eigentumskonflikte im 20. Jahrhundert: Deutschland<br />
und die Tschechoslowakei im internationalen Kontext (Pavla Šimková)<br />
Ordnung und Sicherheit, Devianz und Kriminalität im Staatssozialismus. Die<br />
Tschechoslowakei und die DDR 1948/49-1989 (Arnošt Štanzel)<br />
Die Geschichte des tschechisch-bayerischen Grenzgebiets 1945 bis 2008<br />
(Markus Alexander Meinke)<br />
Zwischen Brücken und Gräben – deutsch-tschechische Musikbeziehungen in<br />
der Zwischenkriegszeit (Pavel Lutsker)<br />
Chemnitz und das sächsisch-böhmische Gebirge im 15. Jahrhundert (Martin<br />
Munke)<br />
Das 16. Münchner Bohemisten-Treffen (Esther Wahlen)<br />
NEUE LITERATUR<br />
Jaworski, Rudolf/Lowe, Peter Oliver/Pletzing, Christian (Hgg.): Der genormte<br />
Blick aufs Fremde. Reiseführer in und über Ostmitteleuropa (Steffen Höhne)<br />
Tippner, Anja: Die permanente Avantgarde? Surrealismus in Prag (Alfrun<br />
Kliems)<br />
Marková, Marta: Unglück auf fast allen Seiten. Milena – Staša – Jarmila. Kafkas<br />
Elternrevolte und weibliche Rebellion (Jana Malínská)
Koeltzsch, Ines/Kuklová, Michaela/Wögerbauer, Michael (Hgg.): Übersetzer<br />
zwischen den Kulturen. Der Prager Publizist Paul/Pavel Eisner (Kateřina<br />
Čapková)<br />
Nodl, Martin: Dekret kutnohorský (Karel Hruza)<br />
Cole, Laurence/Hämmerle, Christa/Scheutz, Martin (Hgg.): Glanz – Gewalt –<br />
Gehorsam. Militär und Gesellschaft in der Habsburgermonarchie (1800 bis<br />
1918) (Pascal Trees)<br />
Rokoský, Jaroslav: Rudolf Beran a jeho doba. Vzestup a pád agrární strany<br />
(Detlef Brandes)<br />
Konrád, Ota: Dějepisectví, germanistika a slavistika na německé univerzitě<br />
v Praze 1918-1945 (Karel Hruza)<br />
Hudek, Adam: Najpolitičkejšia veda. Slovenská historiografia v rokoch 1948-<br />
1968 (Maciej Górny)<br />
Pullmann, Michal: Konec experimentu: Přestavba a pád komunismu<br />
v Československu (Martin Myant)<br />
Borodziej, Włodzimierz: Geschichte Polens im 20. Jahrhundert (Jiří Pešek)<br />
Teich, Mikuláš/Kováč, Dušan/Brown, Martin D. (Hgg.): Slovakia in History<br />
(Christoph Boyer)<br />
Maxwell, Alexander: Choosing Slovakia: Slavic Hungary, the Czechoslovak<br />
Language and Accidental Nationalism (Peter Bugge)<br />
Mičko, Peter: Hospodárska politika Slovenského štátu. Kapitoly<br />
z hospodárskych dejín Slovenska v rokoch 1938-1945 (Martin Zückert)<br />
Paces, Cynthia: Prague Panoramas. National Memory and Sacred Space in the<br />
Twentieth Century (Marek Nekula)<br />
Blaive, Muriel/Gerbel, Christian/Lindenberger, Thomas (eds.): Clashes in<br />
European Memory. Communist Repression and the Holocaust (Katalin<br />
Deme)<br />
Röger, Maren: Flucht, Vertreibung und Umsiedlung: Mediale Erinnerungen<br />
und Debatten in Deutschland und Polen seit 1989 (Christian Lotz)<br />
Faehndrich, Jutta: Eine endliche Geschichte. Die Heimatbücher der deutschen<br />
Vertriebenen (Gabriele Eichmanns)<br />
Fischer, Wolfgang: Heimat-Politiker? Selbstverständnis und politisches<br />
Handeln von Vertriebenen als Abgeordnete im Deutschen Bundestag 1949 bis<br />
1974 (Matthias Stickler)<br />
Gruša, Jiří: Beneš jako Rakušan (Mirek Němec)
Putna, Martin C.: Václav Havel. Duchovní portrét v rámu české kultury<br />
20. století (Bedřich Loewenstein)<br />
Havel, Václav/Prečan, Vilém: Korespondence 1983-1989. – Hanáková, Jitka<br />
(Hg.): Archiv svobody na zámku Schwarzenbergu – příspěvek k historii<br />
československého exilu (Bedřich Loewenstein)<br />
Haslinger, Josef: Jáchymov (Jiří Kosta)<br />
Ještě jsme ve válce – Příběhy 20. století (Doubravka Olšáková)<br />
SUMMARIES<br />
RÉSUMÉS<br />
RESUMÉ<br />
ABKÜRZUNGSVERZEICHNIS<br />
MITARBEITERINNEN UND MITARBEITER DES HEFTES