Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
MatkamuistelmiaKarjalan kankailta. 57<br />
oviseinän keskikohdaLa, ulompana karsinaseinästä. Uunin<br />
takaa vie ovi kamariin.<br />
Romppalasta Puson kylään käy hyvänlainen kärrytie<br />
salon halki. Kolkot korvet, suot, kalliot jaryteikötnäyttävät<br />
todellakin kontioiden muinaisilta elostelupaikoilta.<br />
Metsässä Puson kylän takana tapaan taas mitä alkuperäisimmän<br />
asunnon. Kantoisella kivikkoaholla pienoinen<br />
uutismökki,pahanpäiväisistä hirsistä salvettu,ja mökinkyljessä<br />
navetta. Kiuvasröttelöon ovinurkassa jasiltapalkkeja<br />
ei ole riittänyt yli pirtin. Sivuseinän puoli oveen asti on<br />
ilman siltaa, avonainen maakuoppa vain. Ukko on juuri<br />
pistänyt uuniin tulen. Savu täyttää matalan huoneen melkein<br />
siltaan asti. Kykkysilleen yhteen myttyyn painuneena<br />
koettaa ukko-rukka vältellä kirventelevää savua. Pienoinen,<br />
näivettynyt, työn, puutteiden, elämän kovan kouran<br />
runtelema ukko-raukka,vaikka näyttää vasta olevanparaassa<br />
ijässään. Mökin emäntäkin tulee kotiin risutaakka sylissä.<br />
Samassa kovassakoulussanäyttäähänkin olleen. Alakuloisia<br />
ovat, harvasanaisia, kadonnut on heistä karjalaisen hilpeys<br />
ja puheliaisuus.<br />
Puson kylästä kierrän ympäri Pusonjarven ja tulen<br />
Herajärvelle — Herajärvisanotaanpaikkakunnalla — Havukkavaaraan.<br />
josta Kolinkylän miehen kanssa rähmin ryteisten<br />
korpien, 'soiden ja metsäniittyjen kautta Koiinkylään<br />
Kolin juurella. Loppumatkalla kierrämme pienen sievän<br />
Jerojärven, johon mumaisaikoina oli hukkunut Jero-niminen<br />
mies ja haudattu metsään järvenrannalle.<br />
Yövyn Selkolaan Kolin juurella.<br />
Pyhäaamu kesäkuun 16:s. Nousen aamulla aikaisin<br />
ylös,ulos käyn ja kohotan katseeni hartaasti korkeuttakohden<br />
— katselen kuulua Kolin kukkulaa. Jyrkkänä,mahtavana,<br />
uljaana ja ylevänä kohoaa se edessäni. Ja minussakin,<br />
matoisen maan kulkijassa, savuisten pirttien ja nokisten<br />
saunojen, pölyistenlriihien ja tunkkaisten aittojen nokisessa<br />
nuuskijassa ja nuohoojassa herää kerran halu päästä<br />
yläilmoihin, kohota kerran kohti korkeuksiakin. Heitän<br />
laukun selkään — että olisi painamassa maata kohden ja