Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
MatkamuistelmiaKarjalan kankailta. 13<br />
Pitkospuita myöten on polku siitä yli yrittänyt, mutta ei<br />
ole päässyt, puroon on läkähtynyt. Autamme ylös ja itsekin<br />
pääsemme ylitse.<br />
Levähdämme toisen kerran taas järven rannalla, emme<br />
niin paljon väsymyksestä, mutta tavan vuoksi. Kuuluu<br />
paikka tavallinen levähdyssija olevan Pieningästä Honkaniemeen<br />
kulettaessa. Kymmenen virstaa sanoo Mökkitästä<br />
kylään luettavan.<br />
— Valeenhan tuo juoksaistaan, tuumimme viimeiselle<br />
taipaleelle nakkautuessamme.<br />
Mutta eipäs vain niinkään valeen!<br />
Polku, joka tähän asti on kovalla kiireellä kylää kohti<br />
riennättänyt, heittää kylää lähetessään kiireet sikseen ja<br />
rupeaa taas vaaroilla hyppelehtämään ja notkoissa puikkelehtamaan.<br />
Ja mene ja tee sinä samoin! Sen jokaoikkua<br />
seuraa, sen joka mutkaan myönny, joka koukkuun käänny,<br />
nouse vaaralle kun kehottaa, laskeu alas kun sekin laskeuu...<br />
On jo iltamyöhänen, kun polku meidät metsästä Honkaniemen<br />
järven rantamalle pujauttaa.<br />
— No, siinähän se on nyt sekin taipale tallattu, kohtahan<br />
ollaan kylässä!<br />
Mutta mitä vielä! Saamme väsyneillä jalkaparoillamme<br />
polkaista vielä virstan verran ennenkuin ensimäinen talokaan<br />
näkyy ja siitä vielä puolisen virstaa Oleksein taloon,<br />
jonne Mökki on meidät luvannut yöksi saattaa.<br />
Vaan eipä tää matka ole siltä hulluimpia matkoja.<br />
Polku kiertää järven länsipään ympäri ja sitten pitkin pohjoisrannan<br />
lehtoloita luikertelee. Lehdot ovat entisille kaskesmaille<br />
kohouneita nuoria lepiköitä ja koivikoita. Niin<br />
tuuheita ja tiheitä ovat, että Mokki-ukko mutkapaikoissa<br />
meiltä lehtohon kätkeyy, vaikka muutamien askeleiden<br />
päässä seuraamme. Niin tuore, raitis illantuoksu niistä henkii.<br />
Pitkin Honkavaaran rinnettä käy polku. Korkean korkealle<br />
vaara tuuheine honkineen vasemmalla puolella meitä<br />
kohoaakin. Oikealla taas alhaalla pitkä, kapea, saarikas