Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Samuli Paulaharju - Doria
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
12<br />
<strong>Samuli</strong> <strong>Paulaharju</strong>.<br />
muutamia pienoisia vaaleanvihreitäpäiviä, ruishalmeita sanoo<br />
Mökki niiden olevan. Ja neljäkymmentä virstaa on vielä<br />
Honkaniemeen.<br />
On siinä kappale Karjalaa, oikein honkaista Karjalaa.<br />
Siinä petäjää ja hiukan kuustakin pojalle ja pojanpojallekin,<br />
siinä vaaran vierteitä kasketa ja notkoja muutenmuokata.<br />
Suuret ovat suotkin kääkkyrämäntyineen ja kuikeloine<br />
kuusineen. Olisipa niitä Pohjanmaan ukko viljelemässä,<br />
jo niissä kaura kasvaisi ja ruis rehottaisi, kerran<br />
heinäkin heilimöisi.<br />
Mutta rauhassa saavat olla vaarain vierteet kaskeajilta,<br />
rauhan saavat notkotkin peltomiehenkuokalta, ja vielä<br />
suloisemmassa rauhassa saavat suot uinua Karjalan salomailla.<br />
Ei käsitä Karjalan ukko, että kurja, liejuinen, rääsyinen,<br />
rahkaa työntävä, kanervaa kasvava suo voisi viljaa<br />
tuottaa.<br />
Kenpä tään kaiken kerran viljelykseen saattanee?<br />
Milloin Karjalan salomaiden rikkaudet astuvat maailman<br />
markkinoille salojen köyhälle kansalle parempaa toimeentuloa<br />
tavottelemaan?<br />
Kunpa se salojen köyhä kansa sitten itse omistaisikin<br />
salojensa rikkaudet...<br />
Astumme alas ja polkumme käy hetkisenSelkosen juurella<br />
päilyvän, kapean, kirkasvetisen Vuolomajärven rantaa.<br />
Etäämpää kuuluu kosken kohina. Mökki sanoo siellä olevan<br />
uljaan kosken, jossaVuoloman vesisyöksyyalas. Mutta<br />
emmepä katsomaan ehdi, pitkä matka on vielä kylään.<br />
Puolimatkassa taas levähdetään, istahdetaan vähän<br />
aikaa kirkkaan Kivijärven rannalla ja syödäänMokin emännän<br />
voita leipää sekä järvestä lipillä vettäpäälle litkastaan.<br />
Ja matkaan. Heittäyy siitä taas jopolkukin tasaisemmaksi<br />
ja maltillisemmaksi. Ei se enää meitä vaaroille viekottele<br />
eikä harjanteille houkuttele, kulettelee vaan tasaisia<br />
kankaita myöten taikka järven rantoja kierrättelee taikka<br />
suon yli viskaa. Viepä se meidät muutamakseen koko leveän<br />
metsäpuron luo ja kääntää puronpoikkiteloin eteemme.