55559_53788_Vihapuheiden_tehostettu_torjunta_raportti
55559_53788_Vihapuheiden_tehostettu_torjunta_raportti
55559_53788_Vihapuheiden_tehostettu_torjunta_raportti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VIHAPUHEIDEN JA -RIKOSTEN TORJUNTAAN<br />
LIITTYVÄN TOIMINTASUUNNITELMAN<br />
VALMISTELUA KOSKEVAN TYÖRYHMÄN<br />
LOPPURAPORTTI<br />
14.11.2016
SISÄLLYS<br />
1 YLEISTÄ ..................................................................................................................................5<br />
Vihapuheeseen puuttuminen.........................................................................................6<br />
Rasististen motiivien selvittäminen viharikosten esitutkinnassa.........................6<br />
2 TOIMEKSIANTO....................................................................................................................6<br />
3 MÄÄRITELMÄT......................................................................................................................7<br />
Viharikokset..........................................................................................................................7<br />
Vihapuhe ..............................................................................................................................7<br />
Vihapuhe vai viharikos .....................................................................................................8<br />
Taustaa ..................................................................................................................................8<br />
4 NYKYTILANNE.......................................................................................................................8<br />
Taustaa...................................................................................................................................8<br />
Internet ja sosiaalisen median vihapuheet.................................................................9<br />
Internetissä tapahtuvan vihapuheen torjunnan erityiset haasteet................... 10<br />
5 POLIISIN TOIMINTA SOSIAALISESSA MEDIASSA......................................................12<br />
Yleistä.................................................................................................................................. 12<br />
Näkyvä poliisitoiminta eli ns. nettipoliisitoiminta.................................................. 12<br />
Internettiedustelu ja nettivinkki................................................................................... 14<br />
6 VIHARIKOKSIIN LIITTYVIÄ VERKOSTOJA JA TOIMINTAA ........................................14<br />
Sisä- ja oikeusministeriön hallinnonala.................................................................................14<br />
Kansainvälinen yhteistyö (EU, FRA, ETYJ ja Euroopan neuvosto)....................... 15<br />
Järjestöt .............................................................................................................................. 16<br />
7 KOULUTUS ..........................................................................................................................16<br />
8 JOHTOPÄÄTÖKSET JA TOIMENPITEET..........................................................................17<br />
8.1 Vihapuheen tehostetun <strong>torjunta</strong>mallin organisointi - uusi ryhmä<br />
Helsingin poliisilaitokselle............................................................................................. 17<br />
8.1.1 Ennalta estävä toiminta.................................................................................. 17<br />
8.1.2 Paljastava toiminta........................................................................................... 18<br />
8.1.3 Esitutkinta........................................................................................................... 18<br />
8.1.4 Keskittämisen edut nykytilanteeseen verrattuna.................................... 19<br />
8.2 Verkkorikostutkinnan tehostaminen - Keskusrikospoliisin toimintojen<br />
vahvistaminen.................................................................................................................. 20<br />
8.3 Poliisin näkyvän toiminnan lisääminen sosiaalisessa mediassa................ 20<br />
8.3.1 Nettipoliisitoiminnan tavoitteet................................................................... 20<br />
8.3.2 Periaatteet........................................................................................................... 21<br />
8.3.3 Organisointi ja vastuut.................................................................................... 21<br />
8.3.4 Poliisin ennalta estävä toiminta ja sosiaalinen media........................... 21<br />
8.3.5 Nettipoliisiverkosto ja sosiaalinen media.................................................. 21<br />
8.3.6 Näkyvän poliisitoiminnan lisääminen sosiaalisessa mediassa........... 22<br />
8.4 Viestinnän tehostaminen vihapuheiden ja -rikosten torjunnassa............. 22<br />
8.5 Viharikoksiin ja niiden <strong>torjunta</strong>an liittyvän koulutuksen lisääminen........ 23<br />
8.6 Viharikoksiin liittyvän tutkimuksen lisääminen............................................... 24<br />
8.7 <strong>Vihapuheiden</strong> <strong>torjunta</strong>an liittyvä kansalaisten, viranomaisten ja muiden<br />
toimijoiden valistaminen............................................................................................... 24
8.8 Moniviranomais- eli Ankkuritoiminnan lisääminen viharikoksiin<br />
liittyen.................................................................................................................................. 24<br />
8.9 <strong>Vihapuheiden</strong> ja -rikosten <strong>torjunta</strong> - väkivaltaisten ääriliikkeiden<br />
valvonnan lisääminen.................................................................................................... 25<br />
9 AIKATAULU............................................................................................................................26<br />
10 TYÖRYHMÄ.........................................................................................................................26<br />
11 TAUSTA-AINEISTO............................................................................................................26
1 YLEISTÄ<br />
Sekä varsinaisten järjestäytyneiden ääriliikkeiden toiminta että hyvinkin väkivaltainen vihapuhe ovat<br />
lisääntyneet Suomessa. Molempien kohteena on laajasti yksittäisiä henkilöitä ja ryhmiä. Vihapuheella<br />
ja viharikoksilla on yhteys väkivaltaiseen radikalisoitumiseen ja ekstremismiin. Toisaalta vihapuhe<br />
voi kannustaa erityisesti haavoittuvassa asemassa olevia henkilöitä viharikoksiin tai liittymään<br />
väkivaltaiseen ekstremistiseen toimintaan. Toisaalta vihapuheen ja viharikosten kohteena olevien<br />
yksilöiden ja ryhmien riski radikalisoitua lisääntyy erityisesti silloin, kun he kokevat, että yhteiskunta<br />
ja viranomaiset eivät riittävällä tavalla puutu asiaan ja turvaa heidän oikeuksiaan. Kaikki ääriliikkeet<br />
käyttävät vihapuhetta näissä tarkoituksissa omien tavoitteidensa edistämiseen.<br />
Kansallinen väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennaltaehkäisyn toimenpideohjelma<br />
2016 hyväksyttiin 29.4.2016 sisäisen turvallisuuden ja oikeudenhoidon ministeriryhmässä. Ohjelman<br />
kohderyhmänä ovat ryhmät ja yksilöt, jotka ovat vaarassa radikalisoitua. Väkivaltaisella ekstremismillä<br />
tarkoitetaan sitä, että väkivaltaa käytetään, sillä uhataan, siihen kannustetaan tai se oikeutetaan<br />
aatemaailmalla tai ideologialla perustellen. Väkivaltainen radikalisoituminen voi johtaa siihen, että<br />
henkilö liittyy väkivaltaisiin ekstremistisiin ryhmiin tai toimintaan. Äärimmillään väkivaltainen radikalisoituminen<br />
voi johtaa terroristisiin tekoihin. Rikokset, joiden motiivina on viha tai rasismi, voivat<br />
olla myös ekstremistisiä rikoksia. Väkivaltaista radikalisoitumista ja ekstremismiä voidaan parhaiten<br />
torjua ennalta estävällä toiminnalla. Ennalta estäminen on aina tehokkaampaa kuin seurausten korjaaminen.<br />
Ohjelman tavoitteena on muun muassa varmistaa, että joka puolella Suomea on valmiudet<br />
ja pysyvät rakenteet ennalta estää väkivaltaista radikalisoitumista ja ekstremismiä sekä viharikosten<br />
uhrien ja niiden kohteeksi joutuvien yhteisöjen tukeminen. Lisäksi edellytetään, että poliisi ja<br />
muut lainvalvontaviranomaiset tehostavat toimintaansa viharikosten paljastamisessa ja tutkinnassa<br />
tavoitteena vähentää väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin taustalla vaikuttavia syitä.<br />
Erityisesti ohjelmassa halutaan vahvistaa lasten ja nuorten kykyä tunnistaa ja suojautua väkivaltaan<br />
yllyttäviltä viesteiltä ja vaikuttamiselta.<br />
Hallitus antoi 19. toukokuuta 2016 ensimmäisen sisäisen turvallisuuden selonteon eduskunnalle.<br />
Selonteossa hallitus sitoutuu turvaamaan sisäisen turvallisuuden ja oikeudenhoidon palvelut<br />
sekä viranomaisten toimintakyvyn koko maassa. Selonteossa todetaan, että rasismi, viharikokset ja<br />
ääriliikkeiden toiminta on tullut näkyvämmäksi. Tilastollisesti tarkasteltuna Suomi on edelleen hyvin<br />
turvallinen maa. Esimerkiksi rikostaso on kansainvälisesti vertaillen alhainen, ja rikosten määrä on<br />
laskenut 1990-luvulta lähtien. Terrorismin uhka on kuitenkin kohonnut Suomessakin. Konfliktialueilla<br />
taisteluihin osallistuneiden saapuminen ja paluu Suomeen sekä ääriliikkeistä kiinnostuneiden<br />
määrän kasvu ja heidän värväyksensä radikaaliin toimintaan kohottavat uhkaa. Suomeen on muotoutunut<br />
järjestäytyneitä terrorismin ja ääriliikkeiden tukirakenteita ja yhteydet Suomesta terroristisiin<br />
ja ääriliike toimijoihin ulkomailla ovat lisääntyneet.<br />
Selonteossa linjataan poliisitoiminnan osalta, että jatkossa keskitytään toimintaan, joka parhaiten<br />
ylläpitää ihmisten turvallisuutta. Rikostutkinnan osalta tavoitteena on jatkossa esimerkiksi tutkia<br />
erityisesti rikoksia, joiden selviämisellä on myönteisiä turvallisuusvaikutuksia. Vaikutukset turvallisuudelle<br />
vaihtelevat paljon eri rikoslajien välillä. Rikostorjunnan vaikuttavuutta pyritään lisäämään<br />
poliisin tutkintavelvollisuuden uudelleentarkastelulla. Käytännössä tämä tarkoittaa jatkossa panostusta<br />
aiempaa enemmän turvallisuuden kannalta tärkeisiin mutta rangaistusarvoltaan lieviin rikoksiin,<br />
kuten haavoittuviin uhreihin (lapset, iäkkäät, lähisuhdeväkivalta, jne.) kohdistettuihin rikoksiin,<br />
rangaistusarvoltaan lieviin viharikoksiin sekä lapsiin ja nuoriin rikosten tekijöinä ja uhreina. Nykyään<br />
tutkinnan priorisoinnit tehdään usein paikallistasolla ja rikosten rangaistusarvon mukaan, kun jatkossa<br />
tavoitteena on rangaistusarvon ohella arvioida myös rikoksen yhteiskunnallista merkitystä ja<br />
vaikutusta turvallisuudelle enemmän.<br />
Selonteon julkaisun jälkeen elokuussa 2016 on käynnistetty sisäisen turvallisuuden strategian<br />
valmistelu. Konkreettisia toimenpiteitä sisältävä strategia on tiekartta, jonka avulla Suomesta tulee<br />
hallitusohjelman mukaisesti maailman turvallisin maa. Strategian on tarkoitus ohjata koko suoma-<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 5
laisen yhteiskunnan toimintaa turvallisemmaksi. Strategia toimenpiteineen korvaa sisäasiainhallinnon<br />
konsernistrategian ja aiemman sisäisen turvallisuuden poikkihallinnollisen ohjelman. Strategia<br />
ja siihen liittyvät toimenpiteet valmistuvat huhtikuun 2017 loppuun mennessä.<br />
Hallitus sopi 26.9.2016 strategiaistunnossaan, että väkivaltaisten ääriliikkeiden toimintaan puututaan<br />
lainsäädäntötoimilla ja muilla toimilla sekä vahvistamalla viranomaisten resursseja. Hallitus<br />
linjasi, että viranomaisille osoitetaan lisää voimavaroja puuttua väkivaltaisten ääriliikkeiden toimintaan.<br />
Voimavaroja lisätään myös vihapuhetta estävään nettipoliisitoimintaan sekä vihapuherikosten<br />
tutkintaan. Tavoitteena on tehostaa väkiväkivaltaisiin ääriliikkeisiin liittyvien rikosten ennalta estämistä,<br />
paljastamista ja selvittämistä sekä luoda toimintamalleja esitutkintaan ja syyttäjäyhteistyöhön.<br />
Näkyvällä poliisitoiminnalla myös sosiaalisessa mediassa lisätään kansalaisten turvallisuutta.<br />
Sisäministeriön ja oikeusministeriön Väkivaltaisiin ääriliikkeisiin puuttuminen -muistiossa esitetään<br />
seuraavat toimenpide-ehdotukset havaittuihin ongelmiin puuttumiseksi.<br />
Vihapuheeseen puuttuminen<br />
Valtioneuvosto ja poliisihallinto viestivät väkivaltaisten ääriliikkeiden torjunnasta yhtenäisesti ja<br />
ajantasaisesti. Viestinnällä tuodaan ilmi nollatoleranssi rasistiseen ja muuhun vihapuheeseen sekä<br />
väkivaltaisiin ääriliikkeisiin. Valtioneuvosto on sitoutunut tähän myös 2014 antamassaan ihmisoikeusselonteossa.<br />
Osoitetaan voimavaroja Keskusrikospoliisille vihapuheeseen keskittyvään verkkorikosyksikköön<br />
ja Helsingin poliisilaitokselle vihapuhetta paljastavaan, tutkivaan ja ennalta estävään<br />
yksikköön ja poliisilaitosten nettipoliisitoiminnan vahvistamiselle.<br />
Tavoitteina ovat tehostaa väkivaltaisiin ääriliikkeisiin liittyvien rikosten aktiivista ennalta estämistä,<br />
paljastamista ja selvittämistä, luoda toimintamalleja esitutkintaan ja syyttäjäyhteistyöhön, parantaa<br />
tiedonvaihdon sujuvuutta ja lisätä sosiaalisessa mediassa tapahtuvalla näkyvällä poliisitoiminnalla<br />
luottamusta valtion nollatoleranssiin ja poliisin objektiivisuuteen.<br />
Rasististen motiivien selvittäminen viharikosten esitutkinnassa<br />
Poliisi varmistaa, että rasistiset motiivit selvitetään riittävässä määrin ja kirjataan esitutkintapöytäkirjaan<br />
viharikosten esitutkinnassa, jotta ne voidaan ottaa huomioon syyteharkinnassa, rangaistusvaatimusta<br />
ja seuraamuskannanottoa laadittaessa sekä rangaistusta määrättäessä.<br />
2 TOIMEKSIANTO<br />
Poliisihallitus asetti 29.9.2016 vihapuheiden <strong>tehostettu</strong>un <strong>torjunta</strong>an liittyvän toimintasuunnitelman<br />
valmistelua koskevan poliisin työryhmän.<br />
Suomessa väkivaltaisen ekstremismin ja ääriliikkeiden torjunnan päätavoitteena on panostaminen<br />
ennalta estämiseen. Huolimatta panostuksesta ennalta estämiseen, tarvitaan toimintojen kehittämistä<br />
edelleen myös toiminnan paljastamiseen, estämiseen ja varautumiseen sekä seurausten<br />
hallintaan.<br />
Vakavampien seurausten ennalta estämiseksi vihapuheeseen tulee puuttua uudella, selvästi johdonmukaisemmalla<br />
ja tehokkaammalla tavalla. Vihapuheeseen tulee puuttua ennalta estävin<br />
keinoin, ja niiden lisäksi ottaa käyttöön <strong>tehostettu</strong> rikostutkinta, jossa painopiste tulee olla poliisin<br />
aktiivisessa vihapuheen paljastamisessa ja puuttumisessa rikostutkinnan keinoin. Esimerkiksi keskittämällä<br />
osaamista vihapuheen paljastamiseen ja tutkimiseen voidaan saada <strong>tehostettu</strong>a rikosvastuun<br />
toteutumista ja pidemmällä aikavälillä toiminnalla on myös yhteiskunnan keskusteluilmapiiriin<br />
tervehdyttäviä ja ennalta estäviä vaikutuksia.<br />
Työryhmä on kartoittanut vihapuheen ja -rikosten torjunnan nykytilannetta sekä laatinut raportin<br />
lopussa ilmenevät toimenpide-ehdotukset toiminnan kehittämiseksi.<br />
6<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
3 MÄÄRITELMÄT<br />
Viharikokset<br />
Suomen lainsäädäntö ei määrittele erikseen viharikoksen käsitettä. Tässä raportissa viharikoksella<br />
tarkoitetaan henkilöä, ryhmää, jonkun omaisuutta, instituutiota tai näiden edustajaa kohtaan tehtyä<br />
rikosta, jonka motiivina ovat ennakkoluulot tai vihamielisyys uhrin oletettua tai todellista etnistä tai<br />
kansallista taustaa, uskonnollista vakaumusta tai elämänkatsomusta, seksuaalista suuntautumista,<br />
sukupuoli-identiteettiä, sukupuolen ilmaisua tai vammaisuutta kohtaan. Viharikoksen määritelmä<br />
täyttyy jo silloin, jos tekijä olettaa uhrin kuuluvan johonkin yllämainituista viiteryhmistä. Täten uhrin<br />
todellisella viiteryhmällä ei ole merkitystä.<br />
Viharikoksen määrittely saa myös tukea rikoslaissa olevasta rangaistuksen koventamisperusteesta.<br />
Rangaistuksen koventamisperuste on rikoksen tekeminen rotuun, ihonväriin, syntyperään, kansalliseen<br />
tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, seksuaaliseen suuntautumiseen tai<br />
vammaisuuteen perustuvasta vaikuttimesta taikka niihin rinnastettavasta muusta vaikuttimesta<br />
(Rikoslaki 6 luku 5 § kohta 4). Teko voi siis kohdistua myös valtaväestöön. Rasistinen vaikutin säädettiin<br />
rangaistuksen koventamisperusteeksi rikoslain yleistä osaa uudistettaessa vuonna 2002.<br />
Tuolloin hallituksen esityksessä nostettiin myös perusteeksi se, että rikokset, jotka kohdistuvat suojaa<br />
kaipaaviin vähemmistöryhmiin, ovat keskimääräistä moitittavampia, sillä ne vaarantavat näihin<br />
ryhmiin kuuluvien asemaa, oikeuksia ja turvallisuutta tavalla, joka usein ylittää vastaavantyyppisen<br />
keskimääräisrikoksen edustaman haitan. Rasistisista motiiveista tehty rikos saattaa herättää uhrissaan<br />
vakavia pelkotiloja, koska hän ei ole joutunut rikoksen uhriksi sattumalta, vaan sellaisen yleensä<br />
näkyvän ominaisuutensa vuoksi, joka altistaa hänet mahdollisesti jatkossakin rikoksen kohteeksi.<br />
Uhrin ei välttämättä tarvitse kuulua kyseiseen ryhmään, vaan riittää, että tekijä olettaa tämän kuuluvan<br />
siihen. Uhri voi olla läheisessä suhteessa kyseiseen ryhmään kuuluvan kanssa ja tätä kautta<br />
valikoitua uhriksi. Uhrilla voi olla myös jonkinlainen yhteys kyseiseen ryhmään. Teko voi esimerkiksi<br />
kohdistua vastaanottokeskuksen työntekijään tämän työn takia.<br />
Yksittäinen viharikos voidaan nähdä myös ns. signaalirikoksena, jolloin rikoksen uhrin kautta hänen<br />
edustamansa vähemmistö voi kokea kollektiivisesti joutuneensa rikoksen kohteeksi - rikos nähdään<br />
uhkauksena uhrin edustamaa ryhmää kohtaan. Esimerkiksi perheen- ja suvun jäsenet voivat kokea<br />
myös omakohtaista turvattomuutta, jos heidän sukulaisensa on joutunut viharikoksen uhriksi. Tällainen<br />
kollektiivinen reaktio saattaa myös vaikuttaa negatiivisesti koko vähemmistöryhmän suhtautumiseen<br />
ympäröivään enemmistökulttuuriin ja sen edustajiin, ja jopa heikentää kyseisen ryhmän<br />
luottamusta yhteiskuntaa ja sen rakenteita kohtaan.<br />
Mikä tahansa rikoslainsäädännössämme rikokseksi määritelty teko voi periaatteessa olla viharikos.<br />
Teon motiivi ratkaisee sen, onko kyseessä viharikos. Esimerkiksi yleisimpiä rasistisesta motiivista<br />
tehtyjä rikoksia ovat pahoinpitely, laiton uhkaus ja kunnianloukkaus. Kiihottaminen kansanryhmää<br />
vastaan -rikosta voidaan itsessään pitää jo vihamotiivin sisältävänä, jolloin em. koventamisperustetta<br />
ei sovelleta. Tuomioistuin voi myös ottaa vihamotiivin huomioon rangaistusta koventavana<br />
seikkana myös ns. normaalissa rangaistusasteikossa.<br />
Poliisiammattikorkeakoulussa on vuodesta 1998 tehty vuosittainen selvitys poliisin tietoon tulleista<br />
epäillyistä viharikoksista. Tilastointimenetelmän uusimisesta johtuen vain vuosien 2008–2015 viharikosselvitysten<br />
tulokset ovat vertailukelpoisia toistensa kanssa.<br />
Vihapuhe<br />
Euroopan neuvoston ministerikomitean suosituksessa (R 97 20) vihapuhe on määritelty seuraavasti:<br />
”Vihapuhetta ovat kaikki ilmaisumuodot, jotka levittävät, lietsovat, edistävät tai oikeuttavat etnistä<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 7
vihaa, ulkomaalaisvastaisuutta, antisemitismiä tai muuta vihaa, joka pohjautuu suvaitsemattomuuteen.<br />
Tämä koskee niin aggressiivista suvaitsematonta kansallismielisyyttä kuin vähemmistöjen,<br />
siirtolaisten ja siirtolaistaustaisten ihmisten syrjintää ja vihamielisyyttä heitä kohtaan.” Euroopan<br />
ihmisoikeustuomioistuin on oikeuskäytännössään katsonut, että sananvapaus koskee ihmisoikeussopimuksen<br />
10 artiklan mukaisin varauksin paitsi myönteisinä, vaarattomina tai yhdentekevinä<br />
pidettyjä, myös loukkaavia, järkyttäviä sekä huolestuttavia tietoja ja ajatuksia. Lauseen loukkaavuus<br />
ei siten yksistään merkitse sen tunnusmerkistönmukaisuutta, eli rangaistavuutta.<br />
Yleiskielessä ja julkisessa keskustelussa käytetty termi ”vihapuhe” on muodostunut käsitteenä<br />
tulkinnanvaraiseksi. Valtakunnansyyttäjäviraston johtama työryhmä on ottanut kantaa rajanvetoon<br />
21.12.2012 annetussa raportissaan: ”Rangaistavan vihapuheen levittäminen Internetissä - Rangaistavan<br />
vihapuheen määrittäminen ja rikosoikeudellisen vastuun kohdentuminen erilaisiin Internetissä<br />
toimiviin toimijoihin”.<br />
Internetissä kuten muualla tapahtuva vihapuhe voi täyttää usean rikoksen tunnusmerkistön, joista<br />
tavallisin on kiihottaminen kansanryhmää vastaan (Rikoslaki 11 luku10 §) tai sen kvalifioitu tekomuoto<br />
(Rikoslaki 11 luku 10a §). Lausumien kohdistuessa yhteen tai useampaan yksilöitävissä<br />
olevaan henkilöön kysymykseen voivat tulla kunnianloukkausrikokset (Rikoslaki 24 luku 9 ja 10 §)<br />
tai laiton uhkaus (Rikoslaki 25 luku 8 §). Lausumien kohdistuessa joko ryhmään tai yksilöön, kysymykseen<br />
voi myös julkinen kehottaminen rikokseen (Rikoslaki 17 luku 1 §). Vihapuheen yhteydessä<br />
saattaa joskus kysymykseen tulla myös uskonrauhan rikkominen (Rikoslaki 17 luku10 §). Myös<br />
sotaan yllyttäminen -rikos (Rikoslaki 12 luku 2 §) voi joskus tulla kysymykseen.<br />
Vihapuhe vai viharikos<br />
Taustaa<br />
Vihapuhe, silloin kun se täyttää jonkun rikoksen tunnusmerkistön, katsotaan edellä mainitun määritelmän<br />
mukaan viharikokseksi. Tämän takia on hyvin vaikea käsitellä näitä erikseen ainakaan silloin<br />
kun puhutaan poliisin syytteeseen saattavasta toiminnasta. Poliisin ennalta estävällä toiminnalla<br />
voidaan toki puuttua yleisemminkin vihapuheisiin vaikka pääpainopiste on rangaistavan vihapuheen<br />
torjunnassa, esimerkiksi tehokkaalla nettipoliisitoiminnalla.<br />
4 NYKYTILANNE<br />
Taustaa<br />
Viharikoksiin ja yleisemminkin vihapuheisiin katsotaan liittyvän korostettua vahingollisuutta ja<br />
vaarallisuutta niiden luonteen vuoksi. Viharikoksissa uhri ei joudu teon kohteeksi sattumalta, vaan<br />
valikoituu uhriksi oman henkilökohtaisen, yleensä jonkin näkyvän ominaisuutensa vuoksi.<br />
Poliisin tietoon tulleiden viharikosten määrä on lähtenyt jyrkkään nousuun vuonna 2015. Määrien<br />
oltua monta vuotta vakio on rikosten määrä noussut yli 50 %:lla edellisvuoteen nähden (822 vuonna<br />
2014 ja 1250 vuonna 2015). Rangaistavat vihapuheet (kunnianloukkaus, laiton uhkaus ja kiihottaminen<br />
kansanryhmää vastaan) ovat niin ikään lisääntyneet (341 vuonna 2014 ja 462 vuonna 2015). On<br />
odotettavissa että trendi on jatkunut myös tänä vuonna. Kokonaisrikollisuuden määrä on suurempi,<br />
sillä viharikoksissa katsotaan piilorikollisuuden määrän olevan huomattava.<br />
Oikeusministeriö teetti alkuvuodesta selvityksen vihapuheesta ja häirinnästä ja niiden vaikutuksista<br />
eri vähemmistöryhmiin (OM: selvityksiä ja ohjeita 7/2016). Selvityksen mukaan vihapuhe ja häirintä<br />
vaikuttavat kohteeksi joutuneiden henkilöiden turvallisuuden tunteeseen. Vihapuheella oli myös<br />
vaikutusta psyykkiseen terveyteen ja viranomaisluottamukseen. Selvityksen kohderyhmänä olivat<br />
8<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
vähemmistöryhmiin kuuluvat henkilöt: maahanmuuttajat, romanit, saamelaiset, vammaiset henkilöt,<br />
uskonnollisiin vähemmistöihin ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat.<br />
Selvityksen mukaan kyselyyn vastanneista ja viimeisen 12 kuukauden aikana häirinnän tai vihapuheen<br />
kohteeksi joutuneista vain 21 % oli ilmoittanut siitä jollekin taholle. Niiltä vastaajilta, jotka eivät<br />
olleet ilmoittaneet kokemastaan vihapuheesta tai häirinnästä kenellekään, kysyttiin ilmoittamatta<br />
jättämisen syytä. Yleisimpiä syitä olivat, etteivät vastaajat uskoneet, että asialle olisi tehty mitään (65<br />
% vastaajista) tai että asialle ei olisi voitu tehdä mitään (48 % vastaajista). Ilmoittamatta jättämisen<br />
syyt liittyvät luonnollisesti myös teon ja tapahtuman luonteeseen, mutta lisäksi myös toistuvuuteen<br />
tai yllättävyyteen. Useampi henkilö kertoi, että jos jokaisesta kokemastaan häirintätapauksesta tekisi<br />
ilmoituksen, niitä pitäisi olla tekemässä jatkuvasti. Nämä liittyvät usein henkilöön kohdistuvaan<br />
vihamieliseen huuteluun tai yleisempään verkkokirjoitteluun.<br />
Poliisibarometrin mukaan 96 suomalaisista luottaa poliisiin paljon tai melko paljon ja 89 % on sitä<br />
mieltä, että poliisi kykenee kantamaan vastuun tehtävistään joko kokonaan tai pääosin. OM:n tuottama<br />
selvitys antaa aihetta huoleen. Selvityksen mukaan monet vähemmistöryhmät eivät luota poliisin kykyyn<br />
torjua ja selvittää viharikoksia ja -puheita, mikä on syynä siihen, ettei tapauksia ilmoiteta poliisille.<br />
Huolestuttavaa on myös se, että selvityksen perusteella osa ilmoituksen tehneistä on myös kohdannut<br />
asenteellista tai vähättelevää kohtelua poliisin puolelta. Lisäksi on nostettu esiin havainto, ettei rasistisia<br />
ja muita viharikoksia aina tunnisteta ja kirjata. Sillä, miten uhri otetaan vastaan ja uhrille viestitään<br />
prosessin etenemisestä, voi olla suuri vaikutus uhrin kokemukseen ja tilanteesta toipumiseen.<br />
Poliisihallitus on 17.12.2015 muistuttanut poliisiyksiköitä siitä, että poliisin tulee puuttua matalalla<br />
kynnyksellä tekoihin, joissa epäillään olevan vihamotiivi. Vaikka ei olisi syytä epäillä rikosta, on poliisin<br />
puututtava tekoihin, jotka vaarantavat yleistä järjestystä ja turvallisuutta. Epäiltäessä rikoksen tehdyn<br />
vihamotiivista on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että kaikki näyttö vihamotiivin puolesta ja vastaan<br />
huomioidaan esitutkinnassa. Vihamotiiviin voi viitata tekijän tekoa edeltänyt toiminta, iskulauseet<br />
ja loukkaavat nimittelyt. Vihamotiiviin voi viitata myös tekijän aikaisempi viharikoksiin liittyvä toiminta<br />
tai viitteet kuulumisesta tiettyihin ryhmiin, joiden toiminta-ajatus perustuu esimerkiksi rasismiin.<br />
Poliisihallitus on antanut 2013 ohjeen: ”Epäillyn viharikoksen tai sellaisia piirteitä sisältävän rikoksen<br />
luokitteleminen poliisiasiain tietojärjestelmään”. Ohjeessa korostetaan poliisin velvollisuutta huolehtia<br />
siitä, että luokittelumerkintä tehdään asianmukaisesti. Luokittelun tarkoituksena on pystyä<br />
poimimaan poliisiasiain tietojärjestelmästä tapaukset, joissa on mahdollisesti viharikoksen piirteitä.<br />
Koska ilmiöstä on vaikea saada kuvaa vain tarkastelemalla epäiltyjen viharikosten lukumäärää,<br />
luokittelun avulla on saatavissa pohja-aineistoa tarkemmalle selvitykselle. Ohje korostaa myös sitä,<br />
että uhrin subjektiivinen käsitys teon vihamotiivista riittää luokitteluun. Poliisiammattikorkeakoulun<br />
viharikosselvityksessä on käynyt ilmi, että luokittelua on käytetty heikosti poliisissa. Tuoreimman<br />
selvityksen mukaan selvityksessä viharikoksiksi todetuista rikoksista vain noin 20 % on sellaiseksi<br />
luokiteltu. Luku ei kuitenkaan kerro sitä, onko vihamotiivi otettu huomioon esitutkinnassa, niin että<br />
syyttäjä voisi vaatia rangaistuksen koventamista. Luokitteluprosentti on kuitenkin noussut huomattavasti<br />
edellisvuoden 14:stä %.<br />
Lisäksi Poliisihallitus on antanut ohjeen ”Syyttäjälle ilmoitettavat rikosasiat, ilmoitusmenettely ja<br />
syyttäjän toimenpiteet”, jossa listataan mm. Esitutkintalain 5 luvun 1 §:n mukaisen ilmoitusvelvollisuuden<br />
asiat. Sisäministeriön poliisiosasto on ehdottanut Valtakunnansyyttäjävirastolle ilmoitettavien<br />
asioiden laajentamista niin, että ne kokisivat kaikkia viharikoksia. Poliisihallitus onkin esittänyt,<br />
että sisäministeriön ehdottamaa ilmoitusvelvollisuuden laajentamista käsiteltäisiin yhdessä muiden<br />
viharikosten tunnistamiseen ja uhrien asemaa parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden kanssa.<br />
Internet ja sosiaalisen median vihapuheet<br />
Internetissä ja erityisesti sosiaalisessa mediassa ilmenevän rikosoikeudellisesti rangaistavan vihapuheen<br />
määrä pysyi suhteellisen pienenä vuoteen 2012 asti, koska esimerkiksi vuosina 2010 -2012<br />
Poliisiammattikorkeakoulun laatimien tutkimuksen viharikosepäilyistä vain 3-4 % koski internetissä<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 9
tapahtuneita viharikoksia. Tuolloin yksittäisiä tapauksia oli laajasti esillä mediassa, joka vääristi kuvaa<br />
internetistä viharikosten yleisimpänä tapahtumapaikkana. Internetissä tapahtuneiden viharikosepäilyjen<br />
määrä lähti nousuun 2012, ollen 2014 jo 12,5 % kaikista viharikosepäilyistä.<br />
Viimeisin muutos internetin viharikoksissa tapahtui syksyllä 2015. Vaikka poliisille kirjattujen internetin<br />
viharikoksiin liittyvien rikosilmoitusten määrä laski suhteessa viharikosten kokonaismäärään,<br />
kirjattiin niitä lukumääräisesti aiempaa enemmän. Turvapaikanhakijatilanne vaikutti myös internetissä<br />
ja sosiaalisessa mediassa siten, että poliisilla oli vaikeuksia vastata lisääntyneeseen vihapuheeseen.<br />
Tämän seurauksena poliisilla ei ollut enää mahdollisuuksia puuttua kaikkiin tapauksiin - keskustelijoissa<br />
tämä oli omiaan hämärtämään entisestään laillisen ja laittoman keskustelun rajaa.<br />
Keskusteluilmapiirin polarisoituminen on ollut omiaan kaventamaan niiden sananvapautta, jotka<br />
haluaisivat käydä asiallista keskustelua esimerkiksi turvapaikanhakijatilanteeseen liittyen. Poliisin<br />
rooli sosiaalisessa mediassa onkin yhtäältä puuttua rangaistavaan vihapuheeseen, mutta taata<br />
puuttumisellaan sananvapaus myös heille, jotka haluavat sitä sosiaalisessa mediassa toteuttaa.<br />
Toinen oleellinen muutos toimintaympäristössä on ollut se, että sosiaalisen median avulla on saatu<br />
ihmiset aktivoitumaan myös reaalimaailmassa. Tämä on näkynyt muun muassa mielenosoituksina<br />
ja katupartiotoimintana. Internetin vihapuheilla voidaankin todeta olevan nykyään yhä oleellisempi<br />
vaikutus yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen myös kaduilla. Vastakkainasettelu ääriliikkeiden<br />
välillä on lisääntynyt. Mielenosoitukset ovat lisänneet poliisin työmäärää ennen mielenosoituksia,<br />
niiden aikana sekä niiden jälkeen. <strong>Vihapuheiden</strong> ja ekstremismin <strong>torjunta</strong>an on satsattu jo aikaisemmin<br />
voimavaroja, mikä on näkynyt esimerkiksi ennalta estävänä toimintana ja nettipoliisitoimintana.<br />
Kadulla ja netissä tapahtuvat asiat ja tilanteet liittyvät yhä selvemmin toisiinsa, jolloin tilanteiden<br />
hoitaminen vaatii kokonaisvaltaista puuttumista sitoen poliisien resursseja merkittävästi.<br />
Internetin vihapuheiden tutkinta ohjautuu poliisilaitokselle, jossa viestin lähettäjän oletetaan asuvan.<br />
Jos epäilty on alustavasti tiedossa, voidaan hänestä tehdä viestin sisällöstä ja muista olosuhteista<br />
riippuen myös uhka-arvio. Jos tekijän henkilöllisyys tai asuinpaikka ei ole tiedossa, ohjautuu<br />
tutkinta poliisilaitokselle, joka havaitsee viestin sosiaalisessa mediassa ja kirjaa siitä rikosilmoituksen.<br />
Vaihtoehtoisesti rikosilmoitus voidaan kirjata kansalaisen tekemän ilmoituksen perusteella, jolloin<br />
kyseessä voi olla mikä poliisilaitos tahansa.<br />
Internetissä tapahtuvan vihapuheen torjunnan erityiset haasteet<br />
Sosiaalisessa mediassa esiintyvä vihapuhe tapahtuu suurimmalta osin yhdysvaltalaisten ja kanadalaisten<br />
palveluntuottajien julkaisualustoilla kuten Facebookin, Googlen, Microsoftin ja Kikin palveluissa.<br />
Ulkomaisten palveluntuottajien tarjoamat suorat viranomaispalvelut perustuvat yhtiöiden<br />
kansalliseen lainsäädäntöön ja osittain vapaaehtoisuuteen. Suomen viranomaisilla ei ole käytössään<br />
erityistä lainsäädäntöä tietojen saamiseksi vaan yhteistyö tapahtuu normaalien virka- ja oikeusapumenettelyjen<br />
mukaisesti.<br />
Käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvä rikosnimike itsessään ei vaikuta tietojen saantiin, mutta kylläkin<br />
käsittelyn priorisointiin. Esimerkiksi lapsiin kohdistuvat rikokset ovat korkeasti priorisoituja ja yhtiöiden<br />
vasteaika siten lyhyempi kuin esimerkiksi petoksia koskevien pyyntöjen suhteen.<br />
Tietoja, joita käytännössä ovat rekisteröitymistiedot ja palveluun kirjautumistiedot, luovutetaan vain<br />
sellaisista asiakkaista, jotka toimivat EU:n, EFTA:n ja ETA:n alueella. Vuoden 2015 helmikuussa Microsoft<br />
kiristi tietojen luovutustaan siten, että he edellyttävät kohteena olevan henkilön käyttävän tiliä<br />
pyytävän valtion alueella. Tästä voidaan poiketa hyvin perustelluista syistä. Lisäksi Microsoft edellyttää,<br />
että tutkittavasta teon maksimirangaistus tulee olla vähintään kaksi vuotta vankeutta. Siten esimerkiksi<br />
kunnianloukkaus -rikosnimike ei tietojen saamisen osalta tule kysymykseen Microsoftin kanssa.<br />
Suomen poliisin palveluntuottajille lähettämät pyynnöt koskevat lähes poikkeuksetta tilanteita, joissa<br />
teko on esitutkinnassa. Keskusrikospoliisi on lähettänyt joitakin pyyntöjä rikostiedusteluvaiheessa<br />
10<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
olevissa tilanteissa, mutta tarkoitus ja tavoite tulee olla tällöin selvä ja usein kyse on paljastavasta<br />
toiminnasta.<br />
Suomen poliisilla tai muillakaan viranomaisilla ei ole toimivaltaa määrätä ulkomaisia palveluntarjoajia<br />
poistamaan aineistoa internetistä. Kansallisissa tilanteissa sovellettavaksi tulee sananvapauden<br />
käyttämisestä joukkoviestinnässä annetun lain (460/2003) 18 §. Tällöin viestin pitäminen yleisön<br />
saatavilla sisällön perusteella tulee olla säädetty rangaistavaksi. Tämän säännöksen soveltaminen<br />
kansainvälisesti ei käytännössä onnistu. Sitä vastoin asianomistaja voi pyytää loukkaavien tietojen<br />
poistamista suoraan palveluntuottajalta esimerkiksi yhtiön ilmoittaman sähköpostiosoitteen (ns.<br />
abuse-osoite) kautta. Tällöin palveluntuottaja soveltaa omia sopimusehtojaan ja yhteisösääntöjään,<br />
jonka pohjalta he arvioivat loukkaako ilmoitettu aineisto heidän käyttöehtojaan.<br />
Myös nettipoliisit ovat puuttuneet vihapuheisiin sosiaalisessa mediassa siten, että kirjoittelijoita on<br />
pyydetty poistamaan kommentteja tai materiaalia. Poliisilain 6 §:n mukaan poliisin on toimittava<br />
asiallisesti ja puolueettomasti sekä yhdenvertaista kohtelua ja sovinnollisuutta edistäen. Poliisin<br />
tulee ensisijaisesti neuvoin, kehotuksin ja käskyin pyrkiä ylläpitämään yleistä järjestystä ja turvallisuutta.<br />
Nettipoliisitoimintaan liittyy keskeisesti se, että nettipoliisit puuttuvat epäasialliseen toimintaan,<br />
kuten vihapuheeseen neuvoin ja kehotuksin, esimerkiksi pyytämällä poistamaan epäasiallista<br />
aineistoa.<br />
Poliisi voi myös saamansa kansalaispalautteen perusteella pyytää ulkomaista palveluntuottajaa kiinnittämään<br />
huomiota paheksuttavaan tai lainvastaiseen viestiin (sisältö) ja pyytää palveluntuottajaa<br />
harkitsemaan viestin poistamista sopimusehtojensa ja yhteisösääntöjensä perusteella. Keskusrikospoliisi<br />
on lähettänyt tällaisia viestejä palveluoperaattoreille ja tuonut heti alussa selväksi, ettei Suomen<br />
poliisilla ole toimivaltaa määrätä mitään tietoja poistettavaksi. Tätä seikkaa halutaan korostaa<br />
ja pidetään tärkeänä, ettei synny väärinkäsitystä siitä, että poliisilla olisi jonkinlainen sensuurioikeus<br />
sosiaalisessa mediassa tapahtuvaan viestien välitykseen. Kun tarkastelee ulkomaisten palveluntuottajien<br />
avoimuusraportteja, on niissä myös maakohtaisia tilastoja viranomaisten poistopyynnöistä.<br />
Tulee kuitenkin muistaa, että viranomaisten toimivalta tältä osin vaihtelee valtioittain. Yksittäisillä<br />
EU-valtioilla on kahdenvälisiä sopimuksia sosiaalisen median palveluntuottajien kanssa esimerkiksi<br />
vihamateriaalin levittämisen estämiseksi.<br />
Euroopan komissio sekä tietotekniikkayritykset Facebook, Twitter, YouTube ja Microsoft julkistivat<br />
toukokuussa 2016 käytännesäännöt, jotka sisälsivät joukon sitoumuksia verkossa esiintyvän laittoman<br />
vihapuheen torjumiseksi Euroopassa. Palvelut ovat sitoutuneet tutkimaan ilmoitukset 24 tunnin<br />
kuluessa ja poistamaan laittoman sisällön.<br />
Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että esimerkiksi Yhdysvalloissa vallitsee paljon vahvempi sananvapaus<br />
kuin Suomessa. Siksi he eivät esimerkiksi anna Suomelle virka- tai oikeusapua kunnianloukkausjutuissa<br />
olipa teko Suomen viranomaisten ja asianosaisten kannalta kuinka tärkeä tahansa. Kun<br />
esimerkiksi pyydetään tietoja kunnianloukkaus jutussa Facebookilta, he edellyttävät, että pyynnössä<br />
tuodaan esille yksityiskohtaisesti, missä loukkaava teksti esiintyy profiilissa ja millä tavalla se loukkaa<br />
asianomistajaa. Heidän tulee itse pystyä todentamaan kyseisen teon ja pyynnön asialliset perusteet<br />
ja itsenäisesti arvioimaan ovatko ne riittävät pyydettyjen tietojen luovuttamiselle. Tämä vaatimus<br />
perustuu sikäläiseen voimakkaampaan sanavapausperiaatteeseen.<br />
Koska on vaikeasti määriteltävissä onko kyse sananvapauden piiriin kuuluvasta vai rangaistavasta<br />
vihapuheesta, niin pitää myös tarkkaan harkita milloin kansalaispalautteen perusteella välitetään<br />
viestejä ulkomaisille palveluntuottajille. Poliisin tulee viranomaisena lähteä siitä, että rikoksen tunnusmerkistö<br />
selvästi täyttyy ja mikä lähinnä olisi kiihottaminen kansanryhmää vastaan (RL 11:10) tai<br />
törkeä kiihottaminen kansanryhmää vastaan (RL 11:10a). Näissäkin tapauksissa tulee ensin turvata<br />
rikostutkinnalliset tarpeet, sillä poistettuja tietoja ei voida palauttaa.<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 11
5 POLIISIN TOIMINTA SOSIAALISESSA MEDIASSA<br />
Yleistä<br />
Poliisin toimintaa sosiaalisessa mediassa voidaan jaotella usealla eri tavalla. Poliisi organisaationa,<br />
poliisiyksiköt ja poliisimiehet sekä asiantuntijat osallistuvat viestintään ja vuoropuheluun sosiaalisen<br />
median kanavia hyödyntäen. Toiminnassa huomioidaan viestintään ja tietohallintoon liittyvät ohjeet<br />
ja määräykset. Aikaisemmin käytössä oli määräys: Poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa.<br />
Viimeaikoina käytännön haasteet muun muassa laillisuusvalvontaan ja toiminnan ohjaamiseen<br />
liittyen, ovat johtaneet siihen, että uusi poliisin näkyvää toimintaa sosiaalisessa mediassa koskeva<br />
ohje on parhaillaan päivitettävänä ja se on tarkoitus julkaista vuoden 2017 alussa.<br />
Poliisi lähettää vuosittain noin 13 000 tiedotetta, Poliisi.fi verkkopalvelussa on lähes 10 miljoonaa<br />
vierailijaa, poliisista tehdään jopa sata jaksoa dokumentaarisia televisio-ohjelmia ja sosiaalisessa<br />
median profiileilla on yhteensä yli 650 000 seuraajaa. Esimerkiksi seuratuin Suomen poliisin facebook-profiili<br />
tavoittaa viikkotasolla jopa 1,5 miljoonaa käyttäjää.<br />
Näkyvä poliisitoiminta eli ns. nettipoliisitoiminta<br />
Tällä hetkellä Suomessa on kolme kokopäiväistä nettipoliisia Helsingin poliisilaitoksella. Heidän<br />
tehtävänä on suorittaa näkyvää poliisitoimintaa sosiaalisessa mediassa. Yhtenä osa-alueena tähän<br />
tehtävään kuuluvat vihapuheiden <strong>torjunta</strong> internetissä. Lisäksi Suomesta on noin 30 - 40 sivutoimista<br />
netissä toimivaa poliisia, jotka käyttävät sosiaalisen median palveluja päätyönsä ohella. Heidän<br />
mahdollisuudet puuttua netin vihapuheeseen ovat rajallisemmat, koska työhön sosiaalisessa mediassa<br />
ei käytetä yleensä kuin pieni osa työajasta ja lähes jokaisella nettipoliisilla on oma lähestymistapansa<br />
netissä toimimiseen. Keskusrikospoliisin internettiedusteluyksikkö ottaa vastaan nettivinkkejä,<br />
jonka kautta on mahdollista ilmoittaa myös internetin vihapuheista (www.poliisi.fi/nettivinkki).<br />
Nettipoliisitoiminta kytkeytyy tiiviisti poliisin muuhun ennalta estävään toimintaan. Poliisin ennalta<br />
estävän toiminnan strategia julkaistiin 2014 ja sen myötä on kehitetty poliisin ennalta estävän toiminnan<br />
rakenteita, jotka huomioitiin poliisin tulossuunnittelussa 2016 seuraavasti:<br />
”Poliisilaitos varmistaa ennalta estävän toiminnan osalta selkeät johdetut rakenteet ja prosessit.<br />
Ennalta estävän toiminnan johdetuilla rakenteilla ja prosesseilla tavoitellaan ennalta estävän toiminnan<br />
yhdenmukaisuutta ja vaikuttavuutta. Toiminta ja päätöksenteko perustuvat tietojohtoisuuteen<br />
ja strategisiin analyyseihin. Toiminnassa korostuu poliisin kaikkien toimintojen prosessien yhteisvaikuttavuus<br />
sekä strategiset kumppanuudet. Osana ennalta estävän toiminnan kokonaisuutta poliisilaitos<br />
toteuttaa johdettua nettipoliisitoimintaa, jonka vaikuttavuutta kehitetään koko poliisitoimintaa<br />
tukevista lähtökohdista.”<br />
12<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
Alla olevassa kuvassa on esitetty poliisin näkyvä toiminta mediassa - työryhmän loppuraportista<br />
kaavio siitä, miten näkyvä poliisitoiminta sosiaalisessa mediassa aloitetaan.<br />
Poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa - Työryhmän loppu<strong>raportti</strong><br />
Ennaltaehkäisevä<br />
• Paikalliset reaalimaailman tapahtumat,<br />
vaikuta sosiaalisessa mediassa ennen<br />
tapahtumaa ja tapahtuman aikana.<br />
• Nuorisopoliisitoiminta,<br />
koulupoliisitoiminta; nuorille luonteva<br />
kanava olla yhteydessä poliisiin.<br />
• Paikallinen turvallisuusyhteistyö<br />
erityisesti kansalaisten kanssa.<br />
• Näkyvä valvonta, Internetin<br />
keskustelupalstoilla tms. tapahtuva<br />
näkyvä toiminta.<br />
• Pelkkä läsnäolo tuottaa jo<br />
asianomistajien yhteydenottoja.<br />
• Sosiaalisten verkostojen kautta<br />
karttuu tiedustelutietoa.<br />
Rikoksia paljastava<br />
Rikosten tutkinta<br />
• Vihjetietojen pyytäminen.<br />
• Asianosaisten tavoittaminen.<br />
Poliisilaitosprofiili<br />
• Viestintäkanava, voi olla useita<br />
käyttäjiä profiilin takana (virka-aika)<br />
Poliisimies omalla nimellään<br />
• Henkilökohtainen virkaprofiili,<br />
kasvokkain kohtaaminen,<br />
luottamuksen luonti ja ylläpito<br />
(työvuoro)<br />
POLIISITOIMINNALLINEN SISÄLTÖ -<br />
1.<br />
2.<br />
MITEN KONTAKTEJA HYÖDYNNETÄÄN?<br />
MITEN NÄKYVÄ<br />
POLIISITOIMINTA<br />
ALOITETAAN<br />
SOSIAALISESSA<br />
MEDIASSA?<br />
MEKANISMI -<br />
3.<br />
4.<br />
MITEN LUODAAN KONTAKTEJA?<br />
ORGANISOINTI -<br />
MITÄ PROFIILEJA JA MILLOIN?<br />
JOHTAMINEN -<br />
MITEN TÄTÄ JOHDETAAN?<br />
Hanki kavereita, seuraajia, verkostoidu,<br />
ole mielenkiintoinen<br />
• Poliisimiehen tuottama sisältö<br />
• Poliisilaitoksen tuottama sisältö<br />
- tiedotteet<br />
- operaatiot<br />
- kampanjat<br />
- <strong>tehostettu</strong> viestintä<br />
• Keskustele, ohjaa, kehota, käske<br />
• Neuvo tarvittaessa<br />
• Pyydä vihjeitä, kiitä<br />
• Muut tavat osallistua<br />
- gallupit, ideat<br />
Vuorovaikuta<br />
Poha / tulosohjaus<br />
Paikallinen toiminta<br />
• Paikalliset johtamisjärjestelmät<br />
toimintalinjoittain<br />
- Toiminnan tavoitteet<br />
tulevat poliisitoiminnallisista<br />
strategioista, esim.<br />
lähipoliisistrategia, EETstrategia<br />
ym.<br />
Valtakunnallinen toiminta<br />
• Valtakunnalliset yksiköt tietyissä<br />
tehtävissä<br />
- Nettivinkki / KRP<br />
• Paikalliset yksiköt, joilla erikseen<br />
määriteltyjä valtakunnallisia tehtäviä<br />
Ohisessa kaaviossa on pyritty tiiviisti kertomaan mitä seikkoja tulee ottaa huomioon, kun<br />
poliisilaitoksen näkyvää toimintaa aloitetaan sosiaalisessa mediassa<br />
79<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 13
Internettiedustelu ja nettivinkki<br />
Internettiedustelun päätehtävänä on suorittaa ei-näkyvää poliisitoimintaa internetissä eli salaista tiedonhankintaa<br />
(tiedustelua pääsääntöisesti avoimista lähteistä) tietoverkoissa. Lisäksi internettiedustelu<br />
vastaa Nettivinkistä. Poliisin www-sivujen, ns. ”Nettivinkin” kautta on voinut 11.3.2010 alkaen jättää<br />
vinkkejä internetissä havaituista epäillyistä rikoksista tai niiden valmistelusta. Kaikki palvelun kautta<br />
tulevien vinkkien esikäsittely tapahtuu Keskusrikospoliisissa. Internettiedustelu välittää toimenpiteitä<br />
vaativat ja tiedoksi saatettavat Nettivinkit viipymättä paikallispoliisille tai suojelupoliisille toimenpiteitä<br />
varten. Mikäli vinkin käsittely edellyttää virka-ajan ulkopuolella esimerkiksi välittömiä kyselyitä teleoperaattoreille,<br />
data-aineiston taltiointia tai tiedonhankintaa joko poliisin rekistereistä tai avoimista<br />
lähteistä, internettiedustelu suorittaa tällaiset välittömät ja välttämättömät toimenpiteet. Mikäli Nettivinkki<br />
johtaa operatiiviseen toimintaan tai esitutkintaan, internettiedustelu avustaa tarvittaessa tiedonhankinnan<br />
osalta koko poliisihallintoa.<br />
Kuka tahansa voi jättää vihjeitä Nettivinkin verkkolomakkeella. Vihjeitä voi jättää myös nimettömänä<br />
vaikka poliisi lähtökohtaisesti pyytää vihjeiden jättäjää ilmoittamaan henkilötietonsa. Kiiretilanteessa<br />
henkilöä neuvotaan ottamaan yhteys hälytyskeskukseen ja mikäli on joutunut rikoksen uhriksi<br />
jättämään rikosilmoituksen poliisille. Lisäksi sivuilla tarjotaan kuvake, jonka eri sivustojen ylläpitäjät<br />
voivat tallentaa sivuilleen ja linkittää sen johtamaan poliisin vihjelomakkeeseen. Lomake on myös<br />
tarjolla ruotsiksi ja englanniksi. Lomakkeessa valitaan mihin kategoriaan vinkki liittyy; liittyykö asia<br />
huumausaineisiin, petoksiin, rasistisiin rikoksiin ja syrjintään, ääriajatteluun perustuvaan väkivaltaan<br />
ja terrorismiin, väkivaltaan, muihin turvallisuusuhkiin tai korruptioon. Nettivinkkipalvelu ei korvaa<br />
muita poliisin käytössä olevia palveluita kuten vihjepuhelimia ja/tai vihjesähköposteja.<br />
Palveluun on tullut vuosittain runsaat 10 000 ilmoitusta, joista 1 500–2 000 ilmoituksessa lähettäjä on<br />
merkinnyt ilmoituksen koskevan rasistisia ja syrjintää koskevia sisältöjä. Vinkkien määrä moninkertaistui<br />
vuoden 2015 aikana, ilmoituksia oli yhteensä 19 658, joista noin 5 559 koski ilmoittajan mukaan rasistisia<br />
rikoksia tai syrjintää. Nettivinkkien ilmoitusten perusteella ei voi eritellä, onko kyseessä vihapuhe<br />
vai jokin muu teko eikä näin ollen pystytä erittelemään tarkkaa lukua eteenpäin välitetyistä viharikosvinkeistä.<br />
Lisäksi mukana on ns. ”trolleja”, joilla on eriäviä tarkoitusperiä ilmoituksille. Mukana on<br />
huomattava määrä roskapostia, joten saapuneet luvut vinkeistä ovat paljon suuremmat kuin eteenpäin<br />
lähetettyjen vinkkien määrä.<br />
6 VIHARIKOKSIIN LIITTYVIÄ VERKOSTOJA JA TOIMINTAA<br />
Sisä- ja oikeusministeriön hallinnonala<br />
Sisäministeriöön on perustettu oma sisäministeriön hallinnonalan perus- ja ihmisoikeusverkosto,<br />
johon on nimetty Poliisihallituksen edustaja. Verkoston tarkoituksena on kehittää perus- ja ihmisoikeusasioiden<br />
valmistelua, seurantaa ja raportointia, tehostaa tiedonkulkua osastojen ja erillisyksiköiden<br />
välillä sekä lisätä perus- ja ihmisoikeusosaamista sisäministeriön hallinnonalalla. Verkosto<br />
toimii tiiviissä yhteistyössä sisäministeriön työjärjestyksen (1078/2013) 10 §:n mukaisen säädösvalmistelun<br />
kehittämistyöryhmän ja 11 §:n mukaisen laillisuusvalvonnan kehittämistyöryhmän kanssa.<br />
Viharikokset ja -puheet ovat usein verkoston agendalla ja joitakin toimenpiteitä on esitetty sisällytettäväksi<br />
valtioneuvoston perus- ja ihmisoikeusverkoston laatimaan toimenpideohjelmaan.<br />
Sisäministeriö on vuodesta 2014 ollut mukana Pohjois-Irlannin vetämässä EU-rahoitteisessa Good<br />
Practice Plus-hankkeessa. Hankkeessa on kehitetty menettelyjä rasistisiin ja uskontoperusteisiin<br />
viharikoksiin puuttumiseksi. Hankkeen päätavoite on ollut ylläpitää ja lisätä vähemmistöryhmien<br />
luottamusta viranomaisiin, erityisesti poliisiin. Hankkeessa on järjestetty koulutusta poliiseille<br />
ja syyttäjille ja on kehitetty toimintamalli, jolla tuetaan rasistisen rikoksen uhria. Poliisihallituksen<br />
edustaja on toiminut hankkeen suomalaisessa ohjausryhmässä.<br />
14<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
Sisäministeriössä on myös muslimiasioiden verkosto johon Poliisihallituksen edustaja osallistuu.<br />
Verkostossa käsitellään mm. muslimiväestöön kohdistuvaa vihapuhetta ja syrjintää.<br />
Oikeusministeriön alaisuudessa toimivan syrjinnän seurantaryhmän tehtävänä on seurata ja arvioida<br />
syrjinnän ilmenemistä Suomessa. Syrjintäselvitysten lisäksi seurantaryhmä tarkastelee sukupuoleen<br />
perustuvan syrjinnän ja muiden syrjintäperusteiden tilannetta tehtyjen selvitysten, tutkimusten,<br />
barometrien ja muiden seuranta-aineistojen pohjalta. Seurantaryhmän tehtävänä on myös määritellä<br />
vuosittain toteutettavien toimintasuunnitelman mukaisten syrjintäselvitysten tavoitteet ja yksityiskohtainen<br />
kohdentaminen, kerätä tietoa syrjintätilanteesta eri ikä- ja vähemmistöryhmien osalta ja ylläpitää<br />
syrjintätietoa yhteen kokoavaa verkkosivua. Seurantaryhmässä on kattava edustus sekä viranomaisista<br />
että kolmannen sektorin järjestöistä. Poliisihallituksella on oma edustaja ryhmässä. ”Usein joutuu<br />
miettimään, miten pitäisi olla ja minne olla menemättä” -selvitys vihapuheesta ja häirinnästä ja niiden<br />
vaikutuksista eri vähemmistöryhmiin, johon on viitattu aikaisemmin tässä raportissa, on yksi esimerkki<br />
seurantaryhmän alkuun panemista selvityksistä.<br />
Oikeusministeriö on mukana Espanjan vetämässä EU-rahoitteissa hankkeessa ” Proximity Policing<br />
Against Racism and Xenophobia and other forms of intolerance”. Suomessa hanke tullaan toteuttamaan<br />
yhteistyössä Poliisihallituksen kanssa ja se sisältää selvitystyötä liittyen viharikoksiin ja -puheisiin.<br />
Kansainvälinen yhteistyö (EU, FRA, ETYJ ja Euroopan neuvosto)<br />
Euroopan unioni perusti Euroopan unionin perusoikeusviraston (FRA) tarjoamaan EU:n toimielimille<br />
ja jäsenvaltioille riippumatonta tutkimustuloksiin perustuvaa neuvontaa ja asiantuntemusta perusoikeuksiin<br />
liittyvissä kysymyksissä. FRA on riippumaton EU:n elin, jonka toiminta rahoitetaan unionin<br />
talousarviosta. Viharikokset EU:ssa ovat FRA:n yksi aihealue ja siihen liittyen on suoritettu useita kyselytutkimuksia,<br />
mm. EU:n laajuinen kyselytutkimus maahanmuuttajien ja etnisten vähemmistöjen<br />
syrjinnän ja rikosten uhriksi joutumisen kokemuksista, homo- ja biseksuaaleihin sekä transihmisiin<br />
kohdistuvista viharikoksista ja heidän syrjinnästään, romanien elinoloista ja syrjintätilanteesta sekä<br />
antisemitismistä. FRA julkaisee vuosittain EU-tason tilastotietoa viharikoksista, josta OM vastaa,<br />
mutta jotka perustuvat pitkälti Poliisiammattikorkeakoulun tuottamaan viharikosselvitykseen.<br />
Åbo Akademin Ihmisoikeusinstituutti toimii FRA:n kansallisena yhteyskeskuksena, jonka tehtävänä<br />
on tuottaa perusoikeusvirastolle vertailukelpoista tietoa perusoikeustilanteesta Suomessa. Ihmisoikeusinstituutti<br />
toteuttaa marraskuusta 2016 lähtien heinäkuun loppuun 2017 saakka FRA:lle kuukausiraportointia<br />
pakolaisten ja siirtolaisten tilanteesta Suomessa. Osana kuukausi<strong>raportti</strong>a toteutetaan<br />
teemaraportointiosuus turvapaikanhakijoita ja siirtolaisia vastaan tehdyistä viharikoksista<br />
syyskuun 2015 jälkeiseltä ajalta. Poliisihallitus toimittaa raportointia varten tietoa viharikostilanteesta.<br />
FRA:n alaisuudessa on toiminut kolme viharikoksiin liittyvää työryhmää. Poliisi on osallistunut kahteen,<br />
viharikoskoulutukseen ja viharikosten kirjaamiseen liittyvien työryhmien työskentelyyn. Euroopan<br />
komissio perusti kesällä 2016 korkea tason ryhmän torjuakseen rasismia, ksenofobiaa ja suvaitsemattomuutta.<br />
Sen alaisuuteen perustettiin kaksi alaryhmää, jotka keskittyvät netissä tapahtuvaan<br />
nettivihaan ja viharikosten kirjaamiseen sekä raportointiin. Poliisihallitus osallistuu jälkimmäisen<br />
alatyöryhmän toimintaan, joka on FRA:n vetämä ja on osallisena myös EU:n korkea tason ryhmän<br />
toiminnassa.<br />
Euroopan Turvallisuus ja Yhteistyö Järjestön (ETYJ) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien<br />
toimisto (ODIHR) toimii aktiivisesti viharikosten torjunnassa ja Poliisihallituksen edustaja toimii kansallisena<br />
yhteyshenkilönä (National Point of Contact). Poliisihallitus raportoi vuosittain ODIHR:lle viharikostilanteesta<br />
Suomessa. Pohjana on Poliisiammattikoulun vuosittainen viharikosselvitys, mutta sen<br />
lisäksi kerätään tietoa myös oikeushallinnon sektorilta. Käytännössä tämä tapahtuu ODIHR:n sähköisen<br />
järjestelmän kautta.<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 15
Poliisihallitus on tämän lisäksi solminut yhteisymmärryspöytäkirjan ODIHR:n kanssa koskien lainvalvontaviranomaisten<br />
viharikosten vastaisen koulutusohjelman (TAHCLE) täytäntöönpanosta.<br />
Poliisihallitus on myös nimennyt edustajansa Euroopan neuvoston rikoslain yhteistyöyksikköön.<br />
Yksiköllä on poliisiohjelma liittyen ihmisoikeuksiin, mutta yksikön toiminta on viime vuosina pitkälti<br />
keskittynyt Kaakkois-Euroopan.<br />
Järjestöt<br />
Poliisi toimii valtakunnallisesti aktiivisesti yhteistyössä kolmannen sektorin kanssa sekä eri verkostojen<br />
(esim. syrjinnän seurantatyöryhmän) kautta, mutta myös suoraan järjestöjen kautta. Yhtenä<br />
yhteistyöesimerkkinä voidaan mainita poliisin ja etnisten yhteisöjen yhteistyöfoorumin, joka kokoontuu<br />
muutaman kerran vuodessa ja jossa poliisiylijohtaja toimii puheenjohtajana. Viharikosten<br />
ja -puheiden torjumisen osalta voidaan korostaa muun muassa yhteistyötä Ihmisoikeusliiton,<br />
Punaisen ristin, Rikosuhripäivystyksen, Monika naiset -järjestön ja Kirkon Ulkomaanavun kanssa.<br />
Punainen risti ylläpitää ”Ei rasismille”-hankkeensa kautta nettilomaketta, jonka kautta voi ilmoittaa<br />
kohtaamastaan rasismista kun taas Rikosuhripäivystys ylläpitää auttamispalvelua viharikosten<br />
uhreille, jonne poliisi ohjaa asiakkaitaan. Kirkon Ulkomaanapu kehittää yhteistyössä uskonnollisten<br />
yhteisöjen kanssa toimintaa, jossa uskontokunnat tulevat toistensa tueksi silloin, kun niitä uhataan<br />
tai niihin kohdistuu konkreettinen uhka. Kehitetään ja toteutetaan tätä ns. Shoulder to Shoulder<br />
toimintaa. Poliisi tekee myös paljon yhteistyötä eri järjestöjen (mukaan lukien uskonnolliset yhteisöt)<br />
kanssa paikallisella ja valtakunnallisella tasolla.<br />
7 KOULUTUS<br />
Poliisi on jo pitkään käsitellyt viharikoksiin liittyviä aihealueita sekä peruskoulutuksessa että vuosittain<br />
järjestettävissä etiikka- ja ihmisoikeusseminaareissa. Poliisilla oli voimassa 2009 saakka ohje<br />
”Suvaitsevaisuuden lisääminen ja rasismin ehkäiseminen poliisissa”, mikä edellytti muun muassa<br />
sitä, että poliisihallinnossa kehitetään koulutusta niin, että entistä tehokkaammin kyettäisiin puuttumaan<br />
havaittuihin tapauksiin. Lisäksi edellytettiin, että etniset kysymykset ja etnisen syrjinnän<br />
ehkäisy oli otettava huomioon koulutussuunnitelmissa ja että poliisihallinnossa järjestytettäisiin<br />
koulutusta rasismin ehkäisemiseksi ja suvaitsevaisuuden edistämiseksi.<br />
Vaikka ohjetta ei katsottu tarpeelliseksi jatkaa 2010, niin kehitystyötä on jatkettu ja Poliisihallitus on<br />
poliisiammattikorkeakoululle 21.1.2016 osoittamalla kirjeellään pyytänyt koulua osallistumaan viharikoskoulutusten<br />
suunnitteluun ja varaamaan tarvittavat resurssit, jotta nämä koulutukset voitaisiin<br />
toteuttaa. Täydennyskoulutuksen ”viharikosten tunnistaminen ja kohtaaminen poliisin työssä” on<br />
saatu valmiiksi ja ensimmäinen 81 tunnin pituinen kurssi, joka toteutetaan monimuoto-opiskeluna<br />
sisältäen ennakkotehtävän, luentoja, harjoituksia, oppimistehtäviä ja itse työskentelyä ja kehittämistehtävän<br />
toteutetaan joulukuussa 2016.<br />
Lisäksi Poliisihallitus on solminut yhteisymmärryspöytäkirjan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön<br />
(ETYJ) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) kanssa koskien<br />
lainvalvontaviranomaisten viharikosten vastaisen koulutusohjelman (TAHCLE) täytäntöönpanosta.<br />
Ohjelman mukaan tullaan tammikuussa 2017 järjestämään poliisipäällystölle ja -päälliköille suunnattu<br />
puolen päivän työpaja viharikoksista sekä myöhemmin keväällä kaksi kahden päivän pituista<br />
kouluttajakoulutusta poliisilaitoksille. Koulutukselle on jo laadittu opetussuunnitelma. Kouluttajakoulutuksen<br />
saaneilta tullaan edellyttämään, että toimivat omilla alueillaan viharikoskouluttajina ja<br />
pystyvät työpaikkakoulutuksena kouluttamaan oman poliisiyksikkönsä henkilöstöä.<br />
16<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
8 JOHTOPÄÄTÖKSET JA TOIMENPITEET<br />
Poliisihallinnossa on jo aiemmin ollut nollatoleranssi rasistiseen ja muuhun vihapuheeseen, viharikoksiin<br />
sekä väkivaltaisiin ääriliikkeisiin. Poliisin osaamista vihapuheiden ja -rikosten torjunnassa on pyritty<br />
kehittämään vuosia. Haasteeksi on osoittautunut osittain toimintaan osoitettujen voimavarojen vähäisyys,<br />
mikä on johtanut siihen, että huolimatta vahvasta tahtotilasta, ei erityisesti internetissä ilmenneisiin<br />
vihapuheisiin ja -rikoksiin ole kyetty aiemmin vastaamaan riittävässä laajuudessa eikä viharikoksia<br />
tunnisteta ensivaiheessa riittävän hyvin. Tässä raportissa on käsitelty ilmiöön nykytilannetta, poliisin<br />
eri toimijoiden tehtäviä ja vihailmiöön liittyviä kansainvälisiä sekä kansallisia verkostoja. Viharikosten<br />
<strong>torjunta</strong>a edellyttää määrätietoista työtä ja selkeitä kohdennuksia poliisin resursseihin, jotta toiminnan<br />
vaikuttavuus ja tulokset vastaavat yhteiskunnan poliisille asettamia odotuksia oikeus- ja yhteiskuntajärjestyksen<br />
ylläpitäjänä.<br />
Työryhmä esittää seuraavia konkreettisia toimenpide-ehdotuksia vihapuheiden ja -rikosten torjunnan<br />
tehostamiseksi. Toimenpiteiden kustannusvaikutukset ja resurssien kohdentamisesitykset on kirjattu<br />
erillisiin, ei-julkisiin esityksiin, jotka on luovutettu Poliisihallituksen johdolle ja edelleen Sisäministeriöön.<br />
Yksittäisistä toimenpiteistä on vielä käytävä tarkentavat keskustelut Poliisihallituksen ja poliisiyksiköiden<br />
välillä.<br />
8.1 Vihapuheen tehostetun <strong>torjunta</strong>mallin organisointi - uusi ryhmä Helsingin<br />
poliisilaitokselle<br />
Jotta internetin ja erityisesti sosiaalisen median rangaistavaan vihapuheeseen pystyttäisiin puuttumaan<br />
riittävän tehokkaasti, tulee netissä tapahtuvaa poliisin näkyvää toimintaa vahvistaa olennaisesti<br />
ja suunnata toimintaa viharikosten suuntaan. Tämän takia tulee perustaa uusi ryhmä, jossa<br />
yhdistellään näkyvää poliisitoimintaa sosiaalisessa mediassa esitutkintaan. Lisäksi toiminta tulee<br />
keskittää siten, että internetin rangaistavia vihapuheita koskevat rikokset tutkitaan valtakunnallisesti<br />
samassa yksikössä. Ryhmän tehtävänä on ennalta estää, paljastaa ja tutkia internetiin liittyviä rangaistavia<br />
vihapuheita kokonaisvaltaisesti koko valtakunnan alueella.<br />
8.1.1 Ennalta estävä toiminta<br />
Uuden perustettavan ryhmän tehtäviin kuuluu suorittaa näkyvää poliisitoimintaa sosiaalisessa mediassa<br />
poliisiprofiileilla siten, että ryhmän jäsenet osallistuvat keskusteluun ja puuttuvat sosiaalisessa<br />
mediassa vihapuheeseen ennalta estävän toiminnan keinoin seuraavasti:<br />
Keskustelussa pyritään parantamaan kansalaisten tietoisuutta sananvapauden rajoista osallistumalla<br />
sosiaalisen median keskusteluihin poliisiprofiilien avulla ja levittämällä tietoja perinteisten tiedotuskanavien<br />
kautta. Ryhmä välittää faktatietoa erityisesti poliisitoimintaan liittyvistä tapahtumista, jotka<br />
voivat aiheuttaa vihapuhetta sosiaalisessa mediassa. Lisäksi ryhmän toimialaan kuuluvista rikoksista<br />
ja niihin liittyvistä esitutkinnoista tiedotetaan aktiivisesti ja avoimesti sosiaalisen median ja myös<br />
perinteisten tiedotuskanavien kautta.<br />
Keskustelun kärjistyessä poliisiprofiileja käytetään poliisilain yleisten periaatteiden mukaisesti<br />
rauhoittamaan tilannetta, joko keskusteluryhmiin ja erilaisille sivustoille kirjoittamalla, tai ottamalla<br />
suoraan yhteyttä häiriötä aiheuttavaan henkilöön tai tahoon. Kyseistä toimintaa voidaan verrata<br />
tilanteeseen, jossa poliisi hälytetään paikalle esimerkiksi torille, jossa on häiriöksi olevia henkilöitä.<br />
Tällöin poliisi pyrkii rauhoittamaan tilanteen neuvoin, ohjein, kehotuksin ja käskyin ennen kuin<br />
mitään rikoksen tunnusmerkistön mukaista toimintaa tapahtuu. Tällä toiminnalla myös vahvistetaan<br />
tietoisuutta siitä, että poliisi puuttuu internetin vihapuheisiin riittävällä vakavuudella. Ennalta estävällä<br />
poliisitoiminnalla internetissä ei ole tarkoitus rajoittaa kansalaisten sananvapautta vaan poliisi<br />
pyrkii turvaamaan yleisen järjestyksen ja turvallisuuden myös sosiaalisessa mediassa.<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 17
8.1.2 Paljastava toiminta<br />
Ryhmän tehtävänä on myös paljastaa aktiivisesti internetiin liittyviä viharikoksia. Tässä on tarkoituksena<br />
käyttää apuna poliisiprofiileja, mutta myös lain mahdollistamia salaisia tiedonhankinta ja<br />
-pakkokeinoja. Paljastavaa toimintaa toteutetaan seuraavin keinoin:<br />
Ryhmän jäsenet seuraavat keskusteluja sosiaalisessa mediassa ja reagoivat rangaistavaan vihapuheeseen<br />
yhteistyössä Keskusrikospoliisin internettiedustelun, Suojelupoliisin, Helsingin poliisilaitoksen<br />
ennalta estävän toiminnan yksikön ja paikallispoliisin ennalta estävää toimintaa sekä nettipoliisitoimintaa<br />
toteuttavien tahojen kanssa.<br />
Toimintaa kohdistetaan yleisesti internetin viharikosten lisäksi erityisesti väkivaltaiseen radikalisoitumiseen<br />
ja ekstremismiin liittyvään toimintaan. Poliisiprofiileja käytetään tiedonhankintaan profiilien<br />
ominaisuuksien ja erilaisten ryhmän toimesta suoritettavien salaisten tiedonhankinta ja -pakkokeinojen<br />
avulla (esimerkiksi televalvonta silloin kun edellytykset ovat olemassa).<br />
Yhteistyötä sosiaalisen median palveluntarjoajien kanssa tehostetaan tiedonsaantimahdollisuuksien<br />
parantamiseksi ja materiaalin poistamismahdollisuuksien tehostamiseksi. Ryhmän tehtävänä on tunnistaa<br />
tiettyjä internetin viharikoksiin liittyviä kohteita tai tahoja, joihin voidaan kohdistaa peitetoimintaa<br />
tietoverkoissa tai avoimien lähteiden tiedustelua Keskusrikospoliisin internettiedusteluyksikön toimesta.<br />
8.1.3 Esitutkinta<br />
Ryhmän toimesta paljastettujen vihapuheiden osalta tulee arvioida aktiivisesti syytä epäillä kynnyksen<br />
täyttymistä ja esitutkinnan käynnistämistä. Lievissä tapauksissa ryhmän jäsenet voivat esitutkintalain<br />
nojalla huomauttaa valtakunnansyyttäjänviraston kanssa sovittavan linjan mukaisesti vihapuhetta<br />
levittävää tahoa poliisiprofiililla tai muutoin, ja pyytää vihapuhujaa poistamaan materiaali.<br />
Kyseistä syytä epäillä linjaa on arvioitu jo aikaisemmin valtakunnansyyttäjänviraston ja poliisin yhteistyönä<br />
toteuttaman työryhmän toimesta, joka luovutti <strong>raportti</strong>nsa Rangaistavan vihapuheen levittäminen<br />
internetissä (Sisäministeriö 21.12.2012 Dnro 17/34/11) vuonna 2012 valtakunnansyyttäjälle. Jos<br />
henkilöön ei saada yhteyttä, tai hän suhtautuu tilanteeseen vastahakoisesti, taikka kyseessä on lievää<br />
vakavampi teko, tulee ryhmän kirjata tapauksesta rikosilmoitus ja suorittaa esitutkinta normaalisti.<br />
Aikaisemmasta nettipoliisitoiminnasta poiketen, myös esitukinta rangaistavissa vihapuhe ja -rikosasioissa<br />
tullaan suorittamaan ryhmän toimesta. Ryhmän tulee suorittaa esitutkintaa keskitetysti koko<br />
valtakunnan alueella internetin viharikoksiin liittyen myöhemmin tarkennettavalla tavalla. Lisäksi<br />
ryhmän tulee tapauskohtaisesti arvioida, onko esimerkiksi jokin tietty väkivaltaiseen ekstremismiin<br />
liittyvässä mielenosoituksessa tai muussa tilanteessa tapahtunut rikos sellainen, että se tulisi tutkia<br />
ryhmän toimesta vai aluevastuuperiaatteen mukaisesti. Erityisesti niissä tapauksissa, jossa tapaukseen<br />
liittyy laittoman materiaalin levittämistä internetissä. Tässä korostuu yhteistyö erityisesti poliisilaitosten<br />
ennalta estävän toiminnan toimijoiden kanssa, joiden tehtävänä on turvata ääriliikkeisiin<br />
liittyviä mielenosoituksia. Jatkossa mielenosoituksissa tapahtuvan häiriköinnin puuttumiskynnystä<br />
on tarkoitus laskea, joka taas on omiaan lisäämään tilanteista kirjattujen rikosilmoitusten määrää.<br />
Tämän takia myös tehokkaan ja nopean tutkinnan turvaaminen näissä tilanteissa olisi perusteltua.<br />
Esitutkintaa tullaan suorittamaan seuraavien linjausten mukaisesti:<br />
Ryhmä suorittaa esitutkinnan kaikissa niissä tapauksissa, jossa poliisille kirjataan rikosilmoitus internetissä<br />
tapahtuneesta kiihottamisesta kansanryhmää vastaan (RL 11:10), törkeästä kiihottamisesta<br />
kansanryhmää vastaan (RL 11:10a) tai uskonrauhan rikkomisesta (RL 17:10). Esitutkinnan osalta<br />
syyteoikeus on julkisesti tapahtuneiden viharikosten osalta valtakunnansyyttäjänvirastolla (syytevaltaoikeus),<br />
jolloin syyteharkinta tehdään lähtökohtaisesti siellä.<br />
Ryhmän tutkintavastuulla ovat myös kaikki ne internetissä tapahtuneet viharikokset, jotka ovat luokiteltavissa<br />
Poliisiammattikorkeakoulun viharikostutkimuksen mukaisesti viharikosmotiivilla. Näitä<br />
ovat yleensä erilaiset yksittäisiin henkilöihin kohdistuvat kunnianloukkaukset (RL 24:9) ja laittomat<br />
18<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
uhkaukset (RL25:7), joissa on mahdollista esittää koventamisperustetta (RL 6:5.1,4). Jos kyseessä on<br />
esimerkiksi Facebookin yksityisviestin perusteella tapahtunut viharikos, on tutkintavastuu uudella<br />
ryhmällä, mutta tutkinnan osalta voidaan pyytää tutkinta-apua asianosaisten asuinkunnan poliisilaitoksilta<br />
kuulustelujen tai muiden mahdollisten toimien suorittamiseksi. Mahdollista on myös<br />
se, että ryhmä käyttää poliisiprofiilia esimerkiksi epäillyn huomauttamiseen, jolloin asian tutkinta<br />
voidaan saada päätettyä ilman asian saattamista syyttäjälle syyteharkintaan. Syyteharkinta tehdään<br />
kuitenkin näissä tapauksissa yleensä asianosaisten asuinpaikan mukaan. Jos tapaukseen liittyy myös<br />
internetin ulkopuolella tapahtuneita rikollisia tekoja, ratkaistaan tutkintavastuu tapauskohtaisesti.<br />
Perustettava ryhmä tulee toimimaan yhteistyössä muiden poliisiyksiköiden, Keskusrikospoliisin ja<br />
Suojelupoliisin kanssa. Ryhmän toiminnassa huomioidaan erityisesti olemassa olevat määräykset,<br />
jotka liittyvät poliisiyksiköiden tehtäviin ja yhteistyöhön sekä uhkien käsittelyyn ja <strong>torjunta</strong>an poliisissa.<br />
Edellä kuvattua vastuunjakoa voidaan selventää vielä seuraavalla kuviolla, jossa näkyvät Helsingin<br />
poliisilaitoksen eri toimijat:<br />
8.1.4 Keskittämisen edut nykytilanteeseen verrattuna<br />
Uuden perustettavan ryhmän tehtävänä on siis hoitaa internetin viharikollisuutta koko valtakunnan<br />
alueella. Uuden keskitetyn toiminnan avulla saadaan merkittäviä etuja nykytilanteeseen verrattuna.<br />
Ryhmä pystyy reagoimaan vihailmiöihin nopeasti poliisiprofiileilla, tai tarvittaessa viemään johdonmukaisesti<br />
läpi koko esitutkintaprosessin. Tällä tavoin myös Sisäministeriön selonteossa mainittuihin<br />
ns. lieviin viharikoksiin pystytään puuttumaan entistä tehokkaammin. Keskitetyn ryhmän etuna<br />
nykytilanteeseen ovat esimerkiksi seuraavat seikat:<br />
• Yhdenmukaisempi, tehokkaampi ennalta estävä toiminta ja paljastava sekä esitutkintaa suorittava<br />
toimintamalli kaikkien internetin viharikosten osalta. Esitutkintakynnyksen selkeytyminen ja<br />
pakkokeinojen nopea sekä tarkoituksenmukainen käyttäminen viharikosten torjunnassa.<br />
• Poliisin osaamisen lisääntyminen viharikoksiin liittyen (erityisesti internetissä tapahtuvat viharikokset).<br />
Verkkoasioihin ja vihapuheeseen perehtyneet poliisit pystyisivät tutkimaan esimerkiksi<br />
nimettömiä nettiuhkailuja paremmin erikoistumisen myötä. Lisäksi näiden asioiden keskitetty<br />
tutkiminen ei kuormittaisi paikallispoliisin yksiköitä, koska verkon luonteen johdosta nämä eivät<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 19
myöskään ole paikallisia rikoksia.<br />
• Syyttäjäyhteistyön selkeyttäminen ja johdonmukaistaminen viharikosasioissa. Osana toimintaa<br />
tullaan luomaan toimintamallit puuttumiseen ja syyttäjäyhteistyöhön, ja kerätään kokemuksia<br />
rikoslain ja esitutkintalain soveltamisesta vihapuheen torjunnassa.<br />
• Tilannekuva internetin viharikoksista (mukaan lukien viharikosluokittelun yhdenmukainen käyttö<br />
rikosilmoituksissa) ja nopea sekä aktiivinen tiedottaminen ajankohtaisista asioista<br />
• Yhteistyötaho palveluntarjoajien, kolmannen sektorin ja muiden kumppaneiden suuntaan<br />
• Muiden nettipoliisien kouluttaminen esimerkiksi työkierron kautta<br />
8.2 VERKKORIKOSTUTKINNAN TEHOSTAMINEN - KESKUSRIKOSPOLIISIN<br />
TOIMINTOJEN VAHVISTAMINEN<br />
Keskusrikospoliisissa toimii tällä hetkellä internettiedustelu, joka käsittelee Nettivinkkejä ja kyberrikosten<br />
<strong>torjunta</strong>keskus. Lisäksi Keskusrikospoliisi tarjoaa asiantuntijapalveluita (mm. rikoslaboratorio,<br />
valtakunnallinen Uhkat-toiminto) muulle poliisihallinnolle ja tehtävämääräyksen mukaisesti tutkii<br />
mm. vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta, terrorismi- ja sotarikoksia sekä vakavia henkeen ja terveyteen<br />
kohdistuvia rikoksia itsenäisesti / yhteistyössä muiden poliisiyksiköiden kanssa sekä toimii<br />
poliisin kansainvälisen toiminnan keskuksessa. Edellä mainittua taustaa vasten on tarkoituksenmukaista<br />
vahvistaa Keskusrikospoliisin nykyisiä toimintoja, jotta se kykenee tukemaan uutta paikallispoliisiin<br />
perustettavaa viharikoksiin keskittyvää ennalta estävää, paljastavaa ja tutkivaa ryhmää<br />
sekä muita poliisin yksiköitä. Työryhmän aikataulusta johtuen resurssien tarkempi kohdentaminen<br />
Keskusrikospoliisin sisällä jätetään myöhemmin päätettäväksi ja sovittavaksi Poliisihallituksen sekä<br />
Keskusrikospoliisin välillä. Työryhmätyön aikana on kuitenkin käynyt ilmeiseksi, että resursseja tulisi<br />
kohdentaa sekä tiedustelu että tutkintatoimintaan kuten internettiedustelun vahvistamiseen, Uhkat-toimintoon,<br />
teknisten valmiuksien lisäämiseen (rikostekninen laboratorio, kyberrikosten <strong>torjunta</strong>keskus)<br />
ja tutkintaan (KRP:n tutkintavastuulla olevat rikokset). Nykyisiä toimintoja vahvistamalla ja<br />
osaamista keskittämällä saadaan synergiaetuja. Keskusrikospoliisilla on kokemusta matriisiorganisaatiosta<br />
ja -johtamisesta, jota voidaan hyödyntää tässä yhteydessä muodostettaessa ”viharikoksiin<br />
keskittyvä verkkorikosyksikkö”.<br />
8.3 POLIISIN NÄKYVÄN TOIMINNAN LISÄÄMINEN SOSIAALISESSA MEDIASSA<br />
Nykyisin poliisi hyödyntää sosiaalista mediaa operatiivisesti ja reaaliaikaisesti muun muassa mielenosoitusten<br />
yhteydessä. Jatkossa sosiaalisen median hyödyntämistä (nettipoliisitoimintaa) pitää laajentaa<br />
ja kehittää myös operatiivisen toiminnan osalta koskien kaikkea poliisitoimintaa ja niiden prosessien<br />
yhteisvaikuttavuutta. Suunnittelussa ja kehittämisessä tulee jatkossa ottaa huomioon muun<br />
muassa se, miten sosiaalista mediaa (nettipoliisitoimintaa) hyödynnettäisiin tehokkaammin poliisin<br />
johtokeskuksissa Helsingissä ja Oulussa sekä poliisilaitosten tilannekeskuksissa. Tähän kokonaisuuteen<br />
liittyvät rajapinnat poliisin viestintään, joka tulee huomioida yhteistyössä. Nettipoliisitoiminnan<br />
valmiuden tulee olla tarvittaessa niin sanotusti 24/7/365.<br />
Nettipoliisitoiminnan kehittäminen ja tuottavuuden sekä tehokkuuden saavuttaminen edellyttää jatkossa<br />
selkeää johtamista ja koordinointia sekä verkostomaista työskentelytapaa ja yhteisiä tavoitteita, jotka<br />
johdetaan poliisin tavoitteista poliisin kaikkien toimintojen prosessien yhteisvaikuttavuus huomioiden.<br />
Työryhmätyöskentelyn aikana on todettu, että selkeään kokonaisuuteen päästäisiin, jos Helsingin poliisilaitoksen<br />
yhteyteen perustettava uusi yksikkö koordinoisi valtakunnallista nettipoliisitoimintaa Poliisihallituksen<br />
ohjauksessa. Tästä asiasta tullaan antamaan Poliisihallituksen määräys vuoden 2017 aikana.<br />
8.3.1 Nettipoliisitoiminnan tavoitteet<br />
Poliisi toimii sosiaalisessa mediassa poliisin strategian mukaisesti poliisitoiminnallisin tavoittein.<br />
Poliisin strategisina tavoitteina on turvallisuuden varmistaminen, rikollisuuden torjuminen ennakolta,<br />
palvelujen tehokas tuottaminen, luottamuksen ylläpitäminen ja tehokas yhteiskunnallinen<br />
vaikuttaminen. Poliisin toiminnan sosiaalisessa mediassa tulee olla tietojohtoista ja toiminnassa<br />
tulee hyödyntää tehokkaasti ennalta estävän toiminnan johdettuja rakenteita ja yhdenmukaisia sekä<br />
20<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
vaikuttavia toimintamalleja. Johdettu ja suunnitelmallinen nettipoliisitoiminta edellyttää myös tiivistä<br />
yhteistyötä poliisin viestinnän kanssa.<br />
8.3.2 Periaatteet<br />
Poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa tulee olla luotettavaa, avointa ja suunnitelmallista<br />
sekä tilanteen edellyttämällä tavalla vuorovaikutteista ja reagoivaa. Toiminnassa tulee huomioida<br />
soveltuen myös poliisin viestintään koskeva ohjeistus; kuten poliisin viestintästrategia, poliisin visuaalinen<br />
ilme, poliisin sisäisen ja ulkoisen viestinnän käsikirja sekä sosiaalisen median käsikirja.<br />
Poliisin toiminnan sosiaalisessa mediassa tulee täyttää voimassa olevan lainsäädännön, poliisin toimintastrategioiden<br />
sekä poliisin tietoturvapolitiikan asettamat vaatimukset. Toiminnassa on otettava<br />
huomioon myös poliisitoiminnan arvot ja eettiset periaatteet. Valtiovarainministeriön julkaisemaa<br />
Sosiaalisen median tietoturvaohjetta sovelletaan myös poliisin toiminnassa.<br />
Poliisin toiminta sosiaalisessa mediassa on yhdenmukaista, verkostomaista ja valtakunnallista, niin<br />
että toimitaan yhteistyössä muiden poliisin sosiaalisen median toimijoiden kanssa. Yhdenmukainen<br />
ja verkostomainen toiminta korostuu ja konkretisoituu muun muassa valtakunnallisten kampanjoiden<br />
yhteydessä kun verkostomaisella sosiaalisen median hyödyntämisellä tehostetaan kulloisenkin<br />
kampanjan näkyvyyttä ja vaikuttavuutta.<br />
8.3.3 Organisointi ja vastuut<br />
Poliisihallitus vastaa poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa -kokonaisuuden suunnittelusta,<br />
ohjauksesta, kehittämisestä, yhteensovittamisesta, riskien hallinnasta ja seurannasta sekä arvioinnista.<br />
Jokaisella poliisiyksiköllä on velvollisuus järjestää poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa<br />
johdettuna toimintana, mukaan lukien johdettu nettipoliisitoiminta. Toiminnan tulee olla selkeästi<br />
johdettua ja sen vaikuttavuutta kehitetään koko poliisitoimintaa tukevista lähtökohdista poliisin<br />
kaikkien toimintojen prosessien yhteisvaikuttavuus huomioiden.<br />
Poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa -vastuut tulee määritellä kaikkien toimijoiden osalta<br />
poliisiyksiköiden ohjesäännössä ja työjärjestyksessä sekä henkilökohtaisten profiilien osalta myös<br />
toimenkuvissa<br />
8.3.4 Poliisin ennalta estävä toiminta ja sosiaalinen media<br />
Poliisilaitokset vakiinnuttavat tietojohtoisesti ennalta estävän toiminnan johdetut rakenteet ja yhdenmukaiset<br />
sekä vaikuttavat toimintamallit. Kokonaisuuteen kuuluu johdettu ja suunnitelmallinen<br />
nettipoliisitoiminta ja tiivis yhteistyö viestinnän kanssa.<br />
Poliisin näkyvä toiminta sosiaalisessa mediassa liittyy tiiviisti etenkin ennalta estävään toimintaan ja<br />
viestintään. Toiminta ei saa kuitenkaan rajoittua näihin, vaan sosiaalisen median mahdollisuuksia<br />
tulee hyödyntää mahdollisimman laajasti kaikessa poliisitoiminnassa: valvonta- ja hälytystoiminnassa,<br />
rikostorjunnassa, liikenneturvallisuudessa ja lupahallinnossa. Lisäksi pitää huomioida poliisien<br />
kaikkien toimintojen prosessien yhteisvaikuttavuus kattavasti, tehokkaasti ja tuottavasti. Yhtälailla<br />
tulee huomioida ja hyödyntää strategiset kumppanuudet ja tehdä heidän kanssaan yhteistyötä<br />
myös sosiaalisessa mediassa yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi.<br />
8.3.5 Nettipoliisiverkosto ja sosiaalinen media<br />
Poliisin toiminta sosiaalisessa mediassa on verkostomaista ja valtakunnallista yhteistyötä toteuttavaa.<br />
Nettipoliisitoimijoista muodostetaan verkosto, jota hyödynnetään suunnitelmallisesti muun<br />
muassa poliisin valtakunnallisessa ajankohtaisviestinnässä ja esimerkiksi poliisin eri toimintojen<br />
teematoiminnassa sekä myös operatiivisissa tarpeissa.<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 21
8.3.6 Näkyvän poliisitoiminnan lisääminen sosiaalisessa mediassa<br />
Poliisihallitus osoittaa jokaiselle poliisilaitokselle resursseja nettipoliisitoiminnan vahvistamiseksi. Tavoitteena<br />
on vähintään yhden päätoimisen nettipoliisin viran täyttäminen jokaisella poliisilaitoksella.<br />
Nettipoliisi toimii alueellisena yhteyshenkilönä nettipoliisien muodostamassa verkostossa ja tukee<br />
Helsingin poliisilaitoksen uutta ryhmää sekä osallistuu valtakunnallisiin nettipoliisitehtäviin erillisen<br />
ohjauskirjeen mukaisesti sekä paikallisesti moniviranomaistoimintaan (Ankkuritoiminta).<br />
8.4 Viestinnän tehostaminen vihapuheiden ja -rikosten torjunnassa<br />
Poliisiyksikön viestinnän tehtävät ja prosessit on kuvattu poliisin viestintämääräyksessä, poliisin viestintästrategiassa,<br />
kehittämisalueissa ja mittareissa 2015 - 2018 sekä poliisin sisäisen ja ulkoisen viestinnän<br />
käsikirjassa. Viestintä poliisissa on strategisen johtamisen väline ja luonnollinen osa johtamista.<br />
Viestintä perustuu vastaanottajan tarpeisiin ja poliisin strategisiin tavoitteisiin. Viestinnän tehtävänä on<br />
antaa yleistä informaatiota poliisin toiminnasta, neuvontaa hallinnonalalla käsiteltävistä asioista ja saatavista<br />
julkisista palveluista sekä pyrkiä edistämään kansalaisten yhteiskunnallista osallistumista. Sillä<br />
pyritään vaikuttamaan lisäksi vastaanottajan tietoihin, mielipiteisiin ja asenteisiin sekä käyttäytymiseen.<br />
Tavoitteisiin pyritään ylläpitämällä ja lisäämällä näkyvyyttä viestinnän keinoin, tarjoamalla mahdollisuus<br />
vuorovaikutukseen ja pyrkimällä siten ehkäisemään rikoksia, häiriöitä ja onnettomuuksia ennalta.<br />
Poliisin viestinnässä on määritetty vuosille 2015 - 2018 viisi kehittämisaluetta ja 12 niitä tukevaa toimenpidettä.<br />
Tavoitteiden seurantaan on määritetty koko hallinnonalan yhteiset mittarit, joilla toimintaa<br />
voidaan johtaa ja ohjata osana toiminnan ja talouden suunnittelua sekä tuloksellisuuden ja vaikuttavuuden<br />
arviointia. Viestinnässä korostuu yhä enemmän strateginen näkökulma: yksi yhtenäinen poliisi<br />
jolla on yhtenäinen viesti. Viestinnässä pyritään reagoinnista ennakointiin ja ennalta estävään vaikuttamiseen.<br />
Suunnittelun perustana on poliisin yhteinen viestinnän vuosikalenteri, joka määrittää teemat ja<br />
avainviestit viikkotasolla.<br />
Suomen poliisi lisää puhetta vihapuheesta. Työhön osallistuu henkilöstöä hallinnon eri tasoilta<br />
omien tehtävänkuviensa mukaisesti. Jokainen sosiaalisessa mediassa mukana oleva poliisi voi torjua<br />
vihapuhetta omalla esimerkillään.<br />
Yhdenmukaisia toimintamalleja poliisin hallinnossa edistetään sisäisen viestinnän kanavissa. Keskeisessä<br />
roolissa ovat johto ja esimiehet.<br />
Vaikuttajaviestinnän tavoitteena on turvata toimintaedellytykset. Keskeisinä toimijoina ovat johto,<br />
esimiehet ja asiantuntijat, keskeisimpiä sidosryhmiä päättäjät, viranomaiset, järjestöt ja media sekä<br />
keskeisimpiä kanavia media sekä asiantuntijaviestintään painottuneet twitter ja blogit.<br />
Kansalaisviestinnän tavoitteena on lisätä näkyvyyttä ja vuorovaikutusta, vaikuttaa erityisesti nuorten<br />
ja lasten asenteisiin sekä toimia puhemiehenä aiheeseen liittyvissä ilmiöissä. Keskeisinä toimijoina<br />
ovat vihapuheeseen erikoistuneet asiantuntijat ja nettipoliisit sekä poliisiyksiköiden eri sosiaalisen<br />
median profiilit.<br />
Uudet nettipoliisit ja vihapuheeseen erikoistuvat nettipoliisit tuodaan vahvasti esiin viestinnän keinoin.<br />
Heistä tehdään poliisin näkyvät ja tunnistettavat kasvot verkossa ja näkyvyyttä tuetaan myös<br />
muissa viestinnän kanavissa. Nettipoliiseja voidaan mainostaa viestintäkampanjoilla samaan tapaan<br />
kuin televisiosarjoissa esiintyviä poliiseja.<br />
Tämän lisäksi on tarve markkinoida vihapuheen <strong>torjunta</strong>an liittyviä muita palveluita, kuten nettivinkkiä.<br />
Mittavat mainoskampanjat kaupallisissa kanavissa edellyttävät siihen kohdennettua erillisrahoitusta.<br />
Pienimuotoiset kampanjat voidaan toteuttaa viestinnän perusrahoituksella.<br />
Poliisin visuaalinen ilme verkossa perustuu poliisin ilmeeseen virkapuvussa. Kaikissa sosiaalisen median<br />
kanavissa käytetään yhteneviä profiilikuvamalleja. Poliisin virassa toimivat tunnistetaan sinisestä<br />
22<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
taustaväristä, ja siviilivirassa toimivat vihreästä. Kunkin virkamiehen vastuut ja erityiset osaamisalueet<br />
voidaan kuvata profiilin kuvaustekstissä. Poliisin verkkopalvelut (poliisi.fi ja some-kanavat) päivitetään<br />
siten, että sosiaalisessa mediassa toimivat poliisit löytyvät nykyistä helpommin myös poliisiyksiköiden<br />
omien sivujen ja some-profiilien alta.<br />
Poliisin viestintäkalenteriin varataan vihapuheeseen liittyvät erillisteemat vuodesta 2017 alkaen.<br />
Poliisiyksiköiden toimenpiteet sovitetaan yhteen viestintäpäällikkökokouksissa ja viestinnän viikkokokouksissa.<br />
Vihapuhe otetaan mukaan myös 2017 alussa julkaistavaan poliisin uuteen videokanavaan, jossa<br />
käsitellään myös muita yhteiskunnallisesti merkittäviä teemoja, kuten kiusaaminen ja väkivalta.<br />
Kanavan tavoitteena on tavoittaa laaja-alaisesti kansalaiset ikään ja sukupuoleen katsomatta. Kanava<br />
tarjoaa muun muassa lastenohjelmia, nuortenohjelmia, vinkkivideoita ja videoblogeja. Vinkkivideot<br />
sarjaan tuotetaan yhdessä nettipoliisien kanssa omat jaksot vihapuheesta. Vihapuheen <strong>torjunta</strong>an<br />
osallistuvia poliiseja rekrytoidaan kanavalle videobloggaajiksi.<br />
Sosiaalisessa mediassa toimivat poliisit osallistuvat aktiivisesti myös aiheeseen liittyvään keskusteluun<br />
poliisin valtakunnallisissa ja poliisiyksiköiden omissa profiileissa. Suomen poliisin facebook-profiilissä<br />
toteutetaan #VihapuheChat vastaavalla tavalla kun toteutettiin #TurvapaikkaChat.<br />
Siinä eri alojen asiantuntijat koottiin yhteen vastaamaan kansalaisten kysymyksiin ennakkoon<br />
ilmoitettuina aikoina.<br />
Poliisista päivää -blogeihin haetaan kirjoittaja, joka pystyy käsittelemään ilmiötä hyvin arkisesta ja<br />
kansalaisille läheisestä näkökulmasta. Poliisin blogien tekninen alusta uudistetaan, jotta se tukisi<br />
paremmin vuorovaikutusta ja keskustelua.<br />
Viharikosten torjunnan näkyvyyttä uutismediassa pyritään lisäämään. Tämä edellyttää, että tutkinnanjohtajat<br />
tehostavat esitutkintaan liittyvää tiedottamista ja vihapuheeseen liittyviä tapauksia<br />
otetaan mukaan poliisin päivittäistiedotteisiin.<br />
Mediapalveluiden osalta on varmistettava viestintästrategian tavoitteiden mukaisesti haastateltavien<br />
tavoitettavuus ja palvelukyky (myös virka-ajan ulkopuolella) sekä yhteistyön tiivistäminen muun<br />
muassa taustainfojen, toimittajatapaamisten ja toimittajille järjestettävien poliisikurssien osalta.<br />
Yksittäisten rikosepäilyjen käsittelyn yhteydessä on pyrittävä tuomaan esille laajemmin tapaukseen<br />
liittyviä ilmiöitä ja annettava vinkkejä rikosten ennalta ehkäisemiseen tai niiden selvittämiseen.<br />
Poliisi selvittää lisäksi mahdollisuuksia osallistua vihapuhetta torjuviin viestintäkampanjoihin yhdessä<br />
muiden toimijoiden kanssa.<br />
8.5 VIHARIKOKSIIN JA NIIDEN TORJUNTAAN LIITTYVÄN KOULUTUKSEN<br />
LISÄÄMINEN<br />
Poliisihallitus on solminut yhteisymmärryspöytäkirjan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön<br />
ETYJ:n demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) kanssa koskien lainvalvontaviranomaisten<br />
viharikosten vastaisen koulutusohjelman (TAHCLE) täytäntöönpanosta. Ohjelman<br />
mukaan tullaan tammikuussa 2017 järjestämään poliisipäällystölle ja -päälliköille suunnattu<br />
puolen päivän työpaja viharikoksista sekä myöhemmin keväällä kaksi kahden päivän pituista kouluttajakoulutusta<br />
poliisilaitoksille. Koulutukselle on jo laadittu opetussuunnitelma. Kouluttajakoulutuksen<br />
saaneilta tullaan edellyttämään, että toimivat omilla alueillaan viharikoskouluttajina ja pystyvät<br />
työpaikkakoulutuksena kouluttamaan oman poliisiyksikkönsä henkilöstöä. Poliisiyksiköitä velvoitetaan<br />
komentamaan osallistujat edellä mainittuihin koulutuksiin.<br />
Poliisihallitus ja Poliisiammattikorkeakoulu sopivat vihapuheiden ja -rikosten torjunnan erityispiirteiden<br />
huomioimisesta tutkinto- ja täydennyskoulutuksessa. Joulukuussa 2016 täydennyskoulutuksena<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 23
toteutettavaa ”viharikosten tunnistaminen ja kohtaaminen poliisin työssä” -koulutusta tulee arvioida<br />
ja sopia siitä toteutetaanko se vastaisuudessakin pelkästään täydennyskoulutuksena vai voidaanko<br />
se myös sisällyttää poliisin tutkintokoulutukseen, esimerkiksi vapaasti valittaviin opintoihin.<br />
Poliisihallitus järjestää vuosittaisen ihmisoikeusseminaarin, jossa vastaisuudessakin käsitellään viharikoksia<br />
ja -puhetta.<br />
Varmistetaan uusien ja nykyisten nettipoliisien valmiudet viharikosten torjunnassa sekä tekninen<br />
osaaminen sosiaalisessa mediassa toimimiseen.<br />
8.6 VIHARIKOKSIIN LIITTYVÄN TUTKIMUKSEN LISÄÄMINEN<br />
Poliisiammattikorkeakoulu jatkaa vuosittaisen viharikosselvityksen tekemistä. Selvityksessä esille<br />
nousseet havainnot huomioidaan viharikosten torjunnassa ja siihen liittyvässä koulutuksessa.<br />
Poliisihallitus ja sen alaiset yksiköt osallistuvat Sisäministeriön poliisiosaston johdolla laadittavan<br />
selvityksen tekemiseen siitä, miten viharikosten paljastamista ja tutkinnan tehostamista tulee tehostaa<br />
sekä millaista tutkimuksellista ja tiedollista tukea tarvitaan.<br />
8.7 VIHAPUHEIDEN TORJUNTAAN LIITTYVÄ KANSALAISTEN, VIRANOMAISTEN JA<br />
MUIDEN TOIMIJOIDEN VALISTAMINEN<br />
Rangaistavan vihapuheen esittäjien yhtenä tarkoituksena on kaventaa muiden sananvapautta. Tämä on<br />
johtanut osittain siihen, että esimerkiksi päättäjät, virkamiehet, tutkijat ja toimittajat ovat joutuneet järjestelmällisten<br />
vihakampanjoiden kohteiksi pyrkimyksenä rajoittaa asioiden julkista käsittelyä ja keskustelua.<br />
Poliisin uusi viharikoksiin erikoistuva ryhmä on käytettävissä kansalaisten, viranomaisten ja muiden<br />
toimijoiden valistamiseen vihapuheisiin ja -rikoksiin liittyen sekä toimii poliisin asiantuntijana näissä<br />
asioissa tarjoten helpon ja matalan kynnyksen yhteydenottoon.<br />
8.8 MONIVIRANOMAIS- ELI ANKKURITOIMINNAN LISÄÄMINEN VIHARIKOKSIIN<br />
LIITTYEN<br />
Suomessa on kehitetty usean vuoden ajan väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennalta<br />
estämisen osaamista sekä kapasiteettia. Poliittisesti motivoitu väkivallan käyttö ja väkivaltaiset ääriliikkeet<br />
ovat yksi <strong>torjunta</strong>työn kohteista. Väkivaltaiset ääriliikkeet käyttävät viestinnässään vihapuhetta.<br />
Eri toimijoiden osaamista ja valmiuksia on ohjannut vuonna 2012 laadittu ja huhtikuussa 2016<br />
päivitetty väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennaltaehkäisyn toimenpideohjelma.<br />
Väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennalta estäminen on yhteiskunnan eri toimijoiden<br />
tehtävä, jonka johtamisesta ja kehittämisestä vastaa Sisäministeriö ja poliisilla on erityisrooli tässä<br />
työssä. Tavoitteena on kansallisten, alueellisten ja paikallisten rakenteiden luominen väkivaltaisen<br />
ekstremismin ennalta ehkäisyyn niin, että koko maassa on valmius ennalta ehkäistä väkivaltaista<br />
ekstremismiä ja radikalisoitumista sekä tarvittaessa puuttua yksilö, ryhmä ja yhteisötasolla kielteiseen<br />
kehitykseen ja laittomaan toimintaan. Paikallispoliisilla on erityinen tehtävä väkivaltaisen<br />
ekstremismin ennalta estämisessä mm. yhteisöjen, järjestöjen, uskonnollisten yhteisöjen ja muiden<br />
paikallisten viranomaisten sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa.<br />
Poliisi vastaa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuudesta. Turvallisuuden ylläpitäminen tarkoittaa yhtäältä<br />
valtion ja yhteiskunnan turvallisuutta uhkaavien tekojen estämistä, toisaalta yksityisten henkilöiden<br />
ja yhteisöjen oikeuksien suojaamista. Viimeksi mainitussa poliisin on erityisesti huolehdittava<br />
perus- ja ihmisoikeuksien suojelemisesta. Väkivaltainen ekstremismi ja ääriliikkeet uhkaavat ihmisten<br />
ja yhteisöjen turvallisuutta sekä oikeuksia. Väkivalta ja sen uhka on ihmisten turvallisuutta sekä<br />
perus- ja ihmisoikeuksia loukkaava teko ja siten myös rikos. Poliisilain mukaan poliisi toimii turvallisuuden<br />
ylläpitämiseksi yhteistyössä muiden viranomaisten sekä yhteisöjen ja asukkaiden kanssa ja<br />
huolehtii tehtäviinsä kuuluvasta kansainvälisestä yhteistyöstä.<br />
24<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
Suomessa väkivaltaisen ekstremismin ja ääriliikkeiden torjunnan päätavoitteena on panostaminen<br />
ennalta estämiseen. Tavoitteeseen pyritään tunnistamalla väkivaltaisen ekstremismin ja ääriliikkeiden<br />
uhkia, taustasyitä ja vaikuttimia sekä näiden leviämiseen liittyviä tekijöitä mahdollisimman varhaisessa<br />
vaiheessa. Huolimatta panostuksesta ennalta estämiseen tarvitaan kehittämistä edelleen<br />
myös toiminnan paljastamiseen, estämiseen ja varautumiseen sekä seurausten hallintaan.<br />
Poliisin ennalta estävä toiminta on poliisin kaikkeen toimintaan poikkileikkaavasti sisältyvä toimintatapa,<br />
jota tehdään poliisiorganisaation kaikilla tasoilla alueellinen ja ihmisten yhdenvertaisuus<br />
huomioiden. Poliisin ennalta estävän toiminnan tavoitteena on poliisitoiminnan eri osa-alueiden<br />
huomiointi päivittäisessä perustoiminnassa siten, että eri toimintojen (esimerkiksi poliisitoiminta<br />
sosiaalisessa mediassa ja väkivaltaisen ekstremismin tunnistaminen) synergialla saavutetaan mahdollisimman<br />
laaja vaikuttavuus ilmiöiden ja rikosten ennalta estämisessä.<br />
Poliisi kehittää aktiivisesti poikkihallinnollisia toimintatapoja kuten verkostotyöskentelyä eri hallinnonaloille<br />
yhteisten, usein paikallisten ongelmien ratkaisemiseksi. Päämäärään pyrkiessään poliisi<br />
etsii aktiivisesti kumppanuuksia, joita poliisi tarkastelee myös vapaaehtoistyön ja yksityisen sektorin<br />
kanssa harjoitetun yhteistyön mahdollisuuksien kautta turvallisuustyön vaikuttavuuden varmistamiseksi.<br />
Käytännössä moniammatillinen verkostotyöskentely tapahtuu esimerkiksi Ankkuri toimintana,<br />
jota poliisi soveltaa paikallisiin olosuhteisiin varhaisen puuttumisen työmuodoissa yhdessä eri<br />
viranomaisten ja muiden toimijoiden kanssa.<br />
Väkivaltaisen ekstremismin tunnistaminen ja ilmiöön liittyvän tiedon saaminen edellyttää luottamuksellisten<br />
suhteiden rakentamista radikalisoitumisriskissä olevien yhteisöiden kanssa (päivittäinen<br />
poliisitoiminta). Tämä tarkoittaa käytännössä jalkautuvaa poliisipartiota tai johonkin yhteisöön henkilökohtaisesti<br />
yhteydessä olevaa poliisimiestä, jotka keskustelevat, kuuntelevat ja rakentavat ihmisten<br />
välistä luottamusta turvallisuuden varmistamiseksi ja rikollisuuden torjumiseksi ennakolta. Työtä<br />
tehdään esimerkiksi mielenosoitusten ja muiden yleisten kokousten yhteydessä. Toisaalta vaaditaan<br />
erityistoimintaa, jossa poliisi toteuttaa toimenpiteitä ensisijaisena tavoitteenaan ennalta estävä turvallisuuden<br />
parantaminen. Poliisin pitää pystyä olemaan analyyttinen ja tietojohtoinen havaitakseen<br />
ilmiöitä, joihin tulee puuttua tarvittaessa ongelmakeskeisesti, jonkun orastavan ja kasvavassa olevan<br />
ongelman, kuten väkivaltaisen radikalisoitumisen ja väkivaltaisten ääriliikkeiden, kitkemiseksi. Kaiken<br />
toiminnan pohjana on viranomaisten yhteinen tilannekuva esimerkiksi väkivaltaisista ääriliikkeistä.<br />
Vahvistetaan poliisilaitosten moniammatillista yhteistyötä, Ankkuritoimintaa, lisäämällä yksi päätoiminen<br />
poliisimies jokaiselle poliisilaitokselle. Poliisimiehen erityisvastuuna olisivat väkivaltaiset<br />
ääriliikkeet ja niiden toimintaan kytkeytyviin henkilöihin liittyvät toimenpiteet yhteistyössä muiden<br />
toimijoiden kanssa sekä vihapuheet ja -rikokset. Ankkuritoiminnassa mukana oleva poliisi muodostaa<br />
työparin poliisilaitoksen nettipoliisin kanssa he ja verkottuvat kansallisten toimijoiden kanssa<br />
sekä tukevat Helsingin poliisilaitoksen uutta ryhmää esimerkiksi toteuttamalla toisten poliisiyksiköiden<br />
pyytämiä kuulusteluita ja muita tutkintatoimia.<br />
8.9 VIHAPUHEIDEN JA -RIKOSTEN TORJUNTA - VÄKIVALTAISTEN ÄÄRILIIKKEIDEN<br />
VALVONNAN LISÄÄMINEN<br />
Nettipoliisitoiminnalla on aikaisemmin pystytty ennalta estämään ja puuttumaan vihapuheisiin internetissä<br />
ja erityisesti sosiaalisessa mediassa. Poliisiprofiilit ovat ottaneet osaa keskusteluihin ja tarpeen<br />
mukaan rauhoittaneet sekä tuoneet faktatietoa keskusteluihin. Lisäksi poliisiprofiilit ovat huomauttaneet<br />
yksittäisiä henkilöitä tai kirjanneet rikosilmoituksen vihapuheisiin liittyen. Keskusteluilmapiirin<br />
kiristymisen takia tämä ei ole enää kuitenkaan ollut viimeisen vuoden aikana mahdollista. Turvapaikanhakijatilanteen<br />
kärjistämä tilanne sosiaalisessa mediassa on tuonut mukanaan runsaasti uusia<br />
ongelmia aiheuttavia keskustelijoita, eikä poliisin resurssit ole enää riittänyt tilanteen rauhoittamiseen.<br />
Kuten edellä on todettu, liittyvät väkivaltainen ekstremismi ja internetin viharikokset toisiinsa. Tämän<br />
takia tulee huomioida, että toiminnassa voi tulla esille sellaisia henkilöitä, joiden osalta on tarpeen<br />
suorittaa selvittäviä toimenpiteitä, vaikka mitään rikosepäilyä ei vielä olisikaan olemassa. Henkilö voi<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 25
esimerkiksi toimia aktiivisesti sosiaalisen median lisäksi myös erilaisissa mielenosoituksissa tai muissa<br />
tilanteissa tietyn ääriliikkeen jäsenenä. Yksittäisten toimijoiden osalta voi tulla eteen tapauksia, joissa<br />
henkilö herättää sosiaalisessa mediassa huolta käyttäytymisensä perusteella (esimerkiksi koulusurmaajia<br />
ihannoiva henkilö), mutta kyseessä ei ole vielä rikoksen tunnusmerkistön täyttävä toiminta.<br />
Ääriliikkeiden toiminta näkyy sosiaalisen median lisäksi aikaisemmin mainituin tavoin yhä useammin<br />
myös kadulla. Erilaiset mielenosoitukset ovat työllistäneet esimerkiksi Helsingin alueella, jossa<br />
toimii erillinen ennalta estävän toiminnan yksikkö. Ennalta estävän toiminnan yksikön tehtävänä on<br />
tiedustella ja tunnistaa mielenosoituksiin osallistuvia tahoja jo ennen mielenosoitusta sekä tehdä<br />
yhteistyötä erilaisten sidosryhmien kanssa väkivaltaisen ekstremismin ennalta estämiseksi.<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> ja -rikosten <strong>torjunta</strong> poliisilaitoksissa kytketään kiinteästi osaksi väkivaltaisten ääriliikkeiden<br />
valvontaa.<br />
9 AIKATAULU<br />
Poliisihallitus määrää poliisiyksiköt käynnistämään raportissa mainitut toimenpiteet, kun toiminnan<br />
organisoinnin edellyttämistä määrärahoista on käyty keskustelut Poliisihallituksen ja poliisiyksiköiden<br />
välillä ja tehty tarvittavat päätökset. Poliisin viestintä tukee toimenpiteistä tiedottamista.<br />
10 TYÖRYHMÄ<br />
Työryhmä on kokoontunut 4.-28.10.2016 välisenä aikana neljä kertaa. Työryhmän puheenjohtajana<br />
on toiminut Timo Kilpeläinen (Poliisihallitus). Työryhmän työhön ovat osallistuneet Marko Luotonen<br />
(Poliisihallitus), Pekka Heikkinen (Poliisihallitus), Sari Sarani (Keskusrikospoliisi), Jarmo Heinonen<br />
(Helsingin poliisilaitos), Marko Forss (Helsingin poliisilaitos) ja työryhmän sihteereinä Måns Enqvist<br />
(Poliisihallitus) sekä Sami Lipponen (Keskusrikospoliisi).<br />
11 TAUSTA-AINEISTO<br />
Raportissa käytetty tausta-aineisto:<br />
• Esitutkintalaki<br />
• Euroopan neuvoston ministerikomitean suositus (R 97 20)<br />
• Hallituksen sisäisen turvallisuuden selonteko 2016<br />
• Kansallinen väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennaltaehkäisyn toimenpideohjelma<br />
2016<br />
• Laki sananvapauden käytöstä joukkoviestinnässä (460/2003)<br />
• Oikeusministeriön selvityksiä ja ohjeita 7/2016<br />
• Poliisiammattikorkeakoulun selvitykset poliisin tietoon tulleista epäillyistä viharikoksista<br />
• Poliisihallituksen ohje 2013: ”Epäillyn viharikoksen tai sellaisia piirteitä sisältävän rikoksen luokitteleminen<br />
poliisiasiain tietojärjestelmään”<br />
• Poliisihallituksen ohje: ”Syyttäjälle ilmoitettavat rikosasiat, ilmoitusmenettely ja syyttäjän toimenpiteet”<br />
• Rikoslaki<br />
• Sisäministeriö: ”Rangaistavan vihapuheen levittäminen Internetissä” (Dnro 17/34/11)<br />
• Sisäministeriön työjärjestys (1078/2013)<br />
• Valtakunnansyyttäjäviraston <strong>raportti</strong> 21.12.2012: ”Rangaistavan vihapuheen levittäminen Internetissä<br />
- Rangaistavan vihapuheen määrittäminen ja rikosoikeudellisen vastuun kohdentuminen<br />
erilaisiin Internetissä toimiviin toimijoihin”<br />
• Valtioneuvoston ihmisoikeusselonteko<br />
26<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong>
Muut lähteet:<br />
• Ihmisoikeusliitto<br />
• Suomen Punainen Risti<br />
• Rikosuhripäivystys<br />
• Monika naiset-järjestö<br />
• Kirkon ulkomaanapu<br />
<strong>Vihapuheiden</strong> <strong>tehostettu</strong> <strong>torjunta</strong> 27
POLIISIHALLITUS<br />
Asemapäällikönkatu 14, PL 22, 00521 HELSINKI<br />
kirjaamo.poliisihallitus@poliisi.fi<br />
Puh. +358 295 480 181, Faksi +358 295 411 780<br />
www.poliisi.fi