Selvityksia116
Selvityksia116
Selvityksia116
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
SITRAN SELVITYKSIÄ 116<br />
Eettinen kartta Suomelle • Kestävyystavoitteiden toteuttaminen keskinäisriippuvaisessa maailmassa<br />
19<br />
Tästä rajatusta autonomiasta seuraa, että eri yhteiskuntien<br />
kesken voi vallita erilaisia käsityksiä siitä, millaista hyvinvointia<br />
yhteiskunta pitää arvokkaana ja millaista hyvinvointia<br />
ihmiset voivat kussakin yhteiskunnassa tavoitella.<br />
Tällä on eettistä merkitystä, kun arvioimme yhteiskuntien<br />
erilaisia hyvinvointikäsityksiä ja elämäntapoja kestävyystavoitteiden<br />
näkökulmasta.<br />
Ensinnäkin, kuten todettu, yhtäläiset mahdollisuudet<br />
toimia tasavertaisena yhteiskunnan jäsenenä vaativat<br />
kehittyneessä tietoyhteiskunnassa paljon muutakin<br />
kuin pelkkien hyvinvoinnin perustarpeiden tyydyttämistä.<br />
Ihmisille on taattava yhtäläiset mahdollisuudet kouluttaa<br />
itseään, hankkia itselleen tiettyjä tietoteknisiä välineitä.<br />
Tällaiset edellytykset tasavertaiseen demokraattiseen<br />
osallistumiseen ovat myös osittain yhdentymässä; ajatellaan<br />
vaikka vaatimuksia kehittyneiden ja kehittyvien maiden<br />
kansalaisten tasavertaisemmista mahdollisuuksista<br />
osallistua ja vaikuttaa suoraan erilaisiin kansainvälisiin<br />
sopimuksiin. Tästä huolimatta on selvää, että myös eroja<br />
demokraattisen tasavertaisuuden toteutumistavoissa säilyy.<br />
Niin kauan kuin valtiot säilyttävät keskeisen asemansa<br />
demokraattisten päätösten pääasiallisina näyttämöinä<br />
ja kansainväliset päätökset (ollakseen demokraattisesti legitiimejä<br />
ja kansainvälisoikeudellisesti laillisia) tehdään yhä<br />
valtioiden välillä, säilyy myös jonkinlainen ero globaalien<br />
eettisten periaatteiden ja yhteiskunnan sisäisten välillä:<br />
Yhteiskuntien materiaalisten hyötyjen jaon oikeudenmukaisuutta<br />
on tarkasteltava esimerkiksi demokraattisen<br />
osallistumisen tasavertaisuuden näkökulmasta ja tämän<br />
perusteella voi olla moraalisesti oikeutettua antaa rajattu<br />
ensisijaisuus oman yhteiskunnan kanssakansalaisten<br />
hyvinvoinnille suhteessa muiden yhteiskuntien ihmisten<br />
hyvinvointiin (etenkin eettisten vähimmäisedellytysten<br />
turvaamisen yläpuolella).<br />
Mahdollisuudet toimia<br />
tasavertaisena yhteiskunnan<br />
jäsenenä vaativat paljon<br />
muutakin kuin pelkkien<br />
hyvinvoinnin perustarpeiden<br />
tyydyttämistä.<br />
Toiseksi, yhteiskunnan päätökset vaikuttavat myös siihen,<br />
millaisia odotuksia yhteiskunnan jäsenet asettavat<br />
omalle tulevalle hyvinvoinnilleen ja millaisin perustein he<br />
tekevät elämänvalintojaan. Yhteiskuntafilosofiassa myös<br />
näillä odotuksilla on eettistä merkitystä, koska hyvinvoiva<br />
elämä ainakin länsimaisessa liberalistisessa perinteessä<br />
perustuu pitkälti yksilöiden mahdollisuuksille valita omat<br />
elämänpäämääränsä, suunnitella elämäänsä näiden perusteella<br />
sekä myös vapauteen muuttaa käsityksiään ja<br />
suunnitelmiaan. 46 Kyetäkseen suunnittelemaan omaa elämäänsä,<br />
sitoutumaan henkilökohtaisiin projekteihin, joiden<br />
toteuttamisessa piilee osittain hyvinvoivan ihmiselämän<br />
salaisuus, täytyy yhteiskunnan jäsenillä olla joitakin oikeutettuja<br />
odotuksia sen suhteen, millainen elämä tässä yhteiskunnassa<br />
on tulevaisuudessa mahdollista, millainen sallittua.<br />
Meyer ja Sanklecha 47 pohtivat esimerkiksi sitä, millaiset<br />
odotukset tulevan päästötasonsa suhteen teollistuneiden<br />
maiden kansalaisilla on oikeutettua olla, ottaen huomioon<br />
yhteiskuntien rajattu autonomia oikeudenmukaisuus- ja<br />
hyvinvointikäsitysten suhteen ja se, että useisiin nykyelämäntapoihin<br />
liittyy suhteellisen suuret kasvihuonekaasupäästöt.<br />
He päätyvät analyysissään siihen, että globaalit ja<br />
ylisukupolviset päästökatot 48 asettavat vain reunaehdot sille,<br />
millaisia odotuksia voi pitää oikeutettuna kussakin yhteiskunnassa.<br />
Lopullinen raja oikeutettujen ja ei-oikeutettujen<br />
odotusten suhteen riippuu siitä, millaisia käsityksiä<br />
yhteiskunnassa on päätetty (demokraattisesti) edistää.<br />
Yhteiskuntien moraaliset<br />
velvollisuudet toisiaan<br />
kohtaan<br />
Samalla on muistettava, että eettisestä näkökulmasta kansallinen<br />
autonomia ja omien kansalaisten hyvinvoinnin<br />
edistämisen oikeutettu ensisijaisuus ovat globaalisissa<br />
keskinäisriippuvaisessa maailmassa nimenomaan rajattuja.<br />
Ajatus inhimillisen hyvinvoinnin eettisistä vähimmäisedellytyksistä,<br />
jotka kuuluvat kaikille ihmisille, tarkoittaa,<br />
että meillä on yleinen moraalinen velvollisuus turvata<br />
nämä edellytykset kaikille ja estää ihmisiä menettämästä<br />
niitä myös oman yhteiskuntamme ulkopuolella. Vaikka<br />
yhteiskunnilla itsellään on ensisijainen vastuunsa kansalaistensa<br />
hyvinvoinnista, nykyisessä keskinäisriippuvaisessa<br />
maailmassa yhteiskunnat voivat epäonnistua vastuunsa<br />
kantamisessa monista myös niistä riippumattomista<br />
ulkoisista syistä. Äkilliset muutokset luonnonolosuhteissa<br />
esimerkiksi voivat viedä suuren osan maataloustuotannosta,<br />
josta yhteiskunnan jäsenten vähimmäishyvinvointi<br />
on paljolti riippuvainen. Lisäksi niissäkin tilanteissa, joissa<br />
46 Rawls 1972; Buchanan 1975.<br />
47 Meyer & Sanklecha 2014.<br />
48 Kuten se IPCC:n asettama, että päästöt pyritään saattamaan nollaan tämän vuosisadan loppuun mennessä.