Käyttö- ja hoitosuunnitelma III - Kalatalouden Keskusliitto
Käyttö- ja hoitosuunnitelma III - Kalatalouden Keskusliitto
Käyttö- ja hoitosuunnitelma III - Kalatalouden Keskusliitto
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
- 24 -3.5.4 Pohdintaa istutuksin tapahtuneen hoidon tuloksellisuudesta <strong>ja</strong> suuntaviivo<strong>ja</strong> tulevilleistutuksilleKuhaKuhakantojen vahvistuminen selittyy myös muutamien vuosien edullisista luonnollisen lisääntymisenolosuhteista. Istutettujen kuhien osuutta saaliissa ei ole selvitetty Unnukalla. Muualla Suomessa tehdyissäselvityksissä istutukset ovat onnistuneet vaihtelevasti. Pääsääntö on ollut, että mahdollisimman suurillapoikasilla (> 7 cm) saadaan parhaat istutustulokset, koska ne selviävät ensimmäisestä talvesta parhaiten.Yhteenveto: Kuhaistutuksia tullaan <strong>ja</strong>tkamaan Unnukalla, mutta istutusmäärää voidaan pienentäänykyisestä liikkumavaran 5-10 kpl/ha/vuosi sisällä, koska solmuvälirajoitukset ovat olleet voimassa pitkään<strong>ja</strong> mahdollistavat kuhan kasvun lisääntymiskokoiseksi. Suurempiin <strong>ja</strong> syvempiin reittivesiin (yli 1 km2 = 100ha), joissa laji jo esiintyy voidaan myös istuttaa kuhaa. Kalastusalue tekee vuosittain tarkemman istutussuunnitelman.Perustelut: Etelä-Kallavedellä tehtyjen selvitysten mukaan (Keskinen 2006) kalastetaan yli 40 cm kuhatlähes kaikki kahden kalastuskauden aikana, joten uusi ikäluokka tulisi olla koko a<strong>ja</strong>n kasvamassa kannanylläpitämiseksi. Kuhan lisääntyminen onnistuu vain lämpiminä kesinä (poikasen aineenvaihdunta käynnistyyvasta > 14 °C). Kuhan istutus on siten tärkeintä viileinä kesinä, jolloin luontainen lisääntyminen on heikkoa.Tulevan kesän ennustaminen vuotuista istutussuunnitelmaa tehtäessä on mahdotonta, joten kuhaistutuksetjoudutaan tekemään varojen mukaan vuosittain. Kalastusrajoituksilla pyritään puolestaan takaamaan,että mahdollisimman suuri määrä emokalo<strong>ja</strong> ehtii kutea ainakin kerran. Luontaisen lisääntymisen onnistuessaistutusten tarve vähenee.Taimen <strong>ja</strong> siikaSiian <strong>ja</strong> taimenen istutusmäärät Unnukkaan ovat olleet pieniä <strong>ja</strong> saaliit ovat romahtaneet.Nykytilanteessa istutukset ovat lähes ainoa keino luoda kalastettava taimenkanta, koska luontaistalisääntymistä ei liene olemassa. On ratkaistava vuosittaista istutussuunnitelmaa tehtäessä varojenriittävävyys kalliiden taimenenpoikasten istutuksiin <strong>ja</strong> merkintään. Toteutettavista istutuksista <strong>ja</strong> mahdollisistakalastusrajoituksista huolimatta taimenia saadaan saaliiksi vain satunnaisesti myös tulevaisuudessa.Viime vuosina taimenen poikasilta on leikattu rasvaevä Rautalammin reitillä. Kalastajia on tiedotettu, ettämitan täyttävä rasvaevätön taimen voidaan ottaa, mutta evälliset, ”villit” taimenet, tulee vapauttaa. Samakäytäntö saattaa tulla myös Vuoksen vesistöalueelle. Merkintä lisää istutuskustannuksia 5-10 %.Siikaistutusten tavoitteena on ollut nopeakasvuisten järvisiikojen lisääminen saaliissa. Siika lisääntyy myösluontaisesti (tuppisiika). Loiset ovat kuitenkin pilanneet aiemmin saaliin <strong>ja</strong> istutukset on lähes lopetettu.Nykyisin siikakanta on heikko, koska myös luontaisesti lisääntyvä tuppisiikakanta on taantunut. Siikaistutuksetvoidaan jälleen aloittaa, kunhan määrät pidetään kurissa. Sivuvesistöihin suositellaan siikaistutuksia.3.5.5 Kalavesien kunnostuksetKalastusalueen vesistöt ovat vesien<strong>hoitosuunnitelma</strong>n luokituksen mukaan pääasiassa hyvässä kunnossa(ELY-keskus). Maakunnallisestikin vaikea vesien hoidon ongelma-alue si<strong>ja</strong>itsee Varkauden kaupunginlähialueella Huruslahdessa <strong>ja</strong> Haukiveden Siitinselällä. Siellä tarvittavat toimet <strong>ja</strong> vastuut määräytyvätympäristöluvituksessa. Kalastusalueen on syytä olla mukana yhdessä vesialueen omistajien kanssavalvomassa kalatalouden etua näissä asioissa. Muut kunnostustarpeet ovat paikallisia. Sivuvesistöt ovatmatalia, usein humuspitoisia <strong>ja</strong> ha<strong>ja</strong>kuormitus lisää ravinne <strong>ja</strong> humuskormitusta. Heikoimmillaan vedenlaatu on Kirkko-Ahvenisessa, Suurijärvessä, Särkijärvessä <strong>ja</strong> Helvejärvessä, joissa on havaittu happikatoa.