Joka ei ymmärrä itseään,ei ymmärrä muitakaanjoillekuille olemme itse ongelma. Pienettai suuret ongelmat johtuvat haluamisista,osaamattomuudesta eläätarpeiden mukaan. Luule painottaaasiaa erityisesti seksuaalivähemmistöjenja uskonlahkojen kannalta, joidenmielestä heidän ongelmansa onmuiden ongelma, koska he itse eivätsitä pohdi. Usein ajetaankin vain omiaoikeuksiaan.Egoismi sulkee fyysisen sairaudenpois, tilalla on sen sijaan sieluntuska,joka pistää muun maailman polvilleenaggressiivisuutensa ja tungettelevaisuutensatakia. Olen itse pohtinutsitä, miksi nykyisin joka tahollapitää tuoda esiin silmiinpistävästiseksuaalivähemmistöjen asiat, kunhienostuneemmallakin tavalla pääsisieteenpäin. Tulevaisuus osoittaa, olikomäärätynlainen käytös sitten kuitenkintarpeen.Tarkoituksettomuuden stressiKun avuttomuus synnyttää toivottomuudenja tarkoituksettomuuden, jotkutmieluummin kuolevat kuin myöntävätasian. Mutta kuolema ei suinkaantule tilauksesta ja jos kuolematietää, että ihminen tarvitsee häpeänoppitunnin, hän saa osakseen häpäisevänongelman.Luule pelmuuttaa lukijan harhakuvitelmia,luuloja itsestään. Niin, tottumuson riippuvuutta. Millainen onns. hyvä ihminen ja millainen paha –odottakaahan vain, saatte aikamoisenoppitunnin, josta toipuminen kestäneekauan. Se, mitä tapahtuu yksilöllisellätasolla, tapahtuu valtakunnallisellakintasolla.Otan muutamia esimerkkejä sisällöstä.Ne kaikki ovat meille jokapäiväisentuttuja tapahtumia, niin tuttuja,että vain mainitsemme, että taassinä kuorsasit viime yönä ja sittenlakkaamme ajattelemasta toivotontatapausta.Kärsitkö kuorsaamisesta? Se on vaintoivottomuutta omaan itseensä, hiljainenkehräys taas kertoo, että toivoa ontilanteen ratkaisemiseksi. Seiniä tärisyttäväkuorsaus on merkki siitä, että jokinon väärin. Kun kuorsaukseen liittyyhengityskatko ja hapenpuutteesta johtuvaaivovaurio, pelätään olla egoisteja:pelätään elää omaa elämää. Elämänhaluon vihaenergiaa, ja kun toimeen tarttuu,voidaan puhua pelastumisesta, sillätarkoituksettomuuden stressi vahingoittaaaivoja.Eläimestä ihmiseksiLuule puhuu myös luomisesta, kehittymisestäeläimestä ihmiseksi. Olenmiettinyt, että jostakin lajista pitäminenvoisi merkitä, että itse on ollut sellainen,mitä tässä ajassa nyt hoivaamme.Evoluutioprosessi toimii koko ajanja vielä on sieluja, jotka syntyvät ensimmäisenkerran ihmisiksi.Luule kertoo kiehtovia mustaihoisistaja valkoihoisista ja siitä, miten Luuleaneuvottiin olemaan hiljaa kannanotoistaan.Ensimmäinen ihminen oli mustaihoinen,ja Luule kertoo, että jokaisenuudelleensyntymisen myötä iho muuttuuyhä vaaleammaksi. Nyt jo Vatikaanikinhyväksyy evoluutioteorian.Luule koettaa kertoa kaikkea stressienkertymisen näkökulmasta. Päivittäinmedia kertoo huolestuttavista ilmiöistämikrobi-ja bakteerimaailmasta.Virukset, sienitaudit ja muut, jotkaovat olleet ystäviä, ovat hiljalleenkääntymässä vihollisiksi.Hiukset nousevat pystyyn, kun luettavaksitulevat lasten sairaudet, silläne kuvastavat vanhempien keskinäisiäsuhteita. Osa tästä jo tunnustetaan,mutta aivan kaikkea ei ”tiedetä” vielä.Fyysisesti heikompi sairastuu fyysisesti,vahvempi henkisesti. Jokainenvanhempi koettaa kasvattaa lastaan itseäänparemmaksi niin hyvällä kuinpahalla, mutta metsään mennään monessatapauksessa.Aikuisen alemmuuskompleksitovat aikamoista luettavaa. Kaikki kasvattajat,myös opettajat, tuhoavat lapsistaomaa pahaansa, mutta hyvälläkasvattaminen tuottaa tuloksia, liiallinenhyvä sen sijaan heikentää. Josei lapsella ole omia ajatuksia, häneltäpuutuu aloitekyky. Niinpä moni lapsialkaa todistaa, että aloitekykyä on– liittymällä jengiin. Jengissä ei päivitellätai motkoteta kuten kotona. Vallankumouskotona kannattaa ennakoida,koska niillä on tapana tuhota kaikkivanha maan tasalle.Mitä enemmän lasta on kasvatettu,sitä vähemmän hän on elämässäänvalmiina mihinkään. Kaikkialla odotetaanvalmista eteen, ruokaa, kuljetuksia,matkoja. Jonkin tekeminen vastentahtoaan tekee sairaaksi, se on myösvelvollisuutta tehdä ja mitä suurempitietämys, sitä suurempi velvollisuudentunne.Joka ei ymmärrä itseään, eiymmärrä muitakaan, tähän tarvitaanaikaa. Tilittämisestä ja ymmärtämisestäLuule puhuu asiaa, meidän onopittava selvittämään ajatuksemme,tekomme ja toimemme sekä ymmärtäämuita. Mutta ylikasvatettu lapsijää lapseksi, eikä ylikypsytetystä ihmisestäole mihinkään.Sukupuolten taisteluMielenkiintoinen valtataistelu on nytkinsukupuolten välillä. Nykyään lapsiakasvattavat pääasiassa äidit, jotkakoettavat todistaa olevansa isiä parempia,ja tuloksena ovat liian nopeastikypsyvät tyttäret ja liian hitaasti kypsyvätpojat. Entä mies, joka häpeää itsessäänpiilevää poikaa: hänellä ei olesiittiöitä. Kun häpeä laantuu, asiakinkorjaantuu. Joka on sellainen kuin on,kehittyy kuten pitää, mutta joka kätkeeolemuksensa, jarruttaa kehitystään jajos nainen häpeää miehen poikamaisuutta,nainen tappaa sillä omat tunteensamiestä kohtaan.20 ULTRA 10/2007
Nouseeko mieleenne jo kuvia vastaavistaelämäntilanteista? Miten keinohedelmöitysonkaan päivän teemaa?Tämä tylyydessään tarkoittaa,että on pakko syntyä ilman rakkautta.Lapsen avulla on todistettu omaparemmuus, muutoin lapsi voi ollasivuosassa. Kloonaamme ihmisiä, aineellistammehenkiolentoja? Luulekertoo epämiellyttäviä totuuksia kuulustaDolly-lampaasta ja sen epätyypillisestäaggressiivisuudesta. Näkymäavaa pelottavia asioita, voiko lapsestatulla tunteeton olio, joka tuhoaasen minkä haluaa!Lukija varmasti muistaa lukeneensa,miten monen elimistö hylkii siirrettyäelintä. Potilas omalla suhtautumisellaansairastuttaa uuden elimen,kuten teki omalleenkin aikaisemmin.Moni lapsista on hirmuhallitsija josyntyessään, he haluavat ja saavat ollahuomion keskipisteenä. Kuvitelkaatämä kloonatun kohdalla ja ymmärrämme,että mitä nopeammin henkinenkehitys pysähtyy, sitä nopeammintartutaan aseisiin. Antibioottien kohdallaLuulen sormi nousee pystyyn.Entä sukupuolikasvatus, joka eianna lapselle oikeutta kiinnostua terveestiomasta tai toisen sukupuolesta?Sellainen ei ole valmis perustamaanperhettä, siittämään ja synnyttämään.Tyhjien silmien oireyhtymäLuule on laatinut havainnollisia taulukkojalasten väkivaltaisesta kasvattamisesta,johon syyllistyvät ihan kaikki:koti, koulu ja lääketiedekin sokeudessaan.Nyt jo puhutaan avoimesti,miten vanhempien on yksissä tuuminkasvatettava ja toimittava lapsensasuhteen. Äitiyden monista saloistaLuule kertookin laajasti – ja siitä, mitenlapsi reagoi äidin toimintaan. Mediakertoo yhä useammin, miten vanhemmatovat kriisissä eivätkä hallitselapsiaan, miten lapsia otetaan jatkuvastihuostaan niin, etteivät tilat jasijaiskodit tahdo riittää.Luule kertoo myös, miten kehommereagoi eri asioihin. Hän kertookateenkorvasta ja siitä, miten saa itselleensyövän ja siitä, miten synnynnäinenulkomuoto kuvastaa vain kehoksimuovautunutta, aineellistunuttaedellisen elämän energiaryppäitä.Ylihuo<strong>lehti</strong>minen ja välinpitämättömyystakaavat tiettyjä tuloksia, muttaneuvotteleminen on kanssakäymisenkivijalka.Tehokkuuden tragiikan kohdallapitäisi hiljentyä. Luule puhuu siitätyhjien silmien oireyhtymänä. Uskon,että jokaisen kohdalle on tullut – jokolapsen, nuoren tai vanhuksen suhteen- se tosiasia, että kohde ei jaksa avatasilmiään, tai että hän siirtää katseensakaukaisuuteen. Vanhusten hoitajatkertovat erityisesti asiasta.Ihminen tulee toimeen elämässäänitse, mutta tehokas ihminen tulee toimeenyksin. Onko tämä tehoyhteiskuntakaikin puolin, yksinäisten saareke?Tehokkaan lapsen vanhempikuvittelee, ettei ole huolia tämän lapsensuhteen, mutta seurauksena hänenkohdallaan onkin lapsettomuus.Pyrkimys tulla toimeen yksin on kammottava.Minä ItseVastuuntunnottomien yhteisiä piirteitänäkyy mediassa – he eivät juuripohdi ihmisenä olemista vaan toimivateläinten lailla. Kaikenlaiset aktivistit,kuten vaikka eläinaktivistit,voisivat kenties tarkastaa kantaansa,kaikella ystävyydellä. Kuulohäiriöitätaas edeltää valikoiva kuulo, esimerkkejälukijan elämässä varmastiriittää ja huumoriakaan ei voi laskeapois tässä yhteydessä. Tehokkuudestakun on puhuttu, eräs räikeä esimerkkitästä: parivuotias itkee ja roikkuuäidissään ja tuntui, kuin lapsi pelkäsikulkea yksin. Äiti tiuskaisi: meney k s i n. Miksi pitää raahata sinua!Olisi pitänyt sanoa rauhallisesti: menei t s e. Lapsi olisi saanut olla Minä Itse– persoonallisuus.Luule painottaa, ettei lapsisielu olelapsi. Hän luettelee lapsisielut kolmeenryhmään: ylilapselliset, lapsellisetja täysin lapselliset. Kehitysvammaisuudestapuhuessaan Luule tuoesiin tuttuja, mutta uusiakin asenteitaja malleja. Kun lukija siirtyy egoisminsyihin, edessä on taisto hyväksyäja nähdä. Ei ymmärtävä ihminenei anna anteeksi, kestävyydestään ylpeäei murru kesken työn vaan sen jälkeen,mutta jos pelko on pahaa, vihaon pahempaa.Luonnon pyörremyrskyjä sanotaantrombeiksi. Mitä mahtavat olla kehossammepyörivät, kun niitäkin kutsutaantrombeiksi! Moni muistaa hokeneensa:kunpa voisin unohtaa tämänasian/kokemuksen. Voi kyllä, aivoveritulpanavulla, jolloin muisti häviää.Tuttu hokema terveyskeskuksessaon: tälle lääkärille on niin kiva mennä,kun hän on mukava. Lääkäriä arvostetaanmukavuuden kustannuksella,pätevyyden ei niinkään. Ehkä joku lukijamuistaa tv-sarjahahmon Tri House.Samalla jokainen voi mennä itseensäja miettiä, miksi ei-mukava on niinkiinnostava.Jäykät ajatukset tarkoittavat jäykkiälihaksia ja liikkumista, veltot velttojaperiaatteita ja toivottomuus onveltostumista ja tarkoituksettomuuslaajenemista. Angiinasta, yskästä jakeuhkoputkentulehduksista ja tulehduksistayleensäkin Luule ravisteleelukijaa kertaheitolla. Mitä teemme itsellemme?Kaikesta en voi kirjoittaa…Oikeastaan on nyt sanottava suoraan,etten voi kaikesta kirjoittaa, kun lukijanon luettava. Käsken kuin Luuleitse. On luettava ja ajateltava ja rakastettavaitseään. Kaikki alkaa aina itsestä.Ja meillä on monta elämää edessäoppia läksyjä.Jokaisen kirjan kieliasu on parantunut.Teksti on muutoin hyvää, joidenkinlauseiden kohdalla on tapahtunutyhteensulautumista niin, että kokolause on yhtä pötköä. Sen pystyy askartelemaanpystyviivoin ymmärrettäviksisanoiksi, mutta ulkomaalaisenSuomea opiskelevan tai lukihäiriöistenon vaikea kenties hahmottaa lausetta– virhe tosin tapahtuu harvoin,eikä asia sinänsä häiritse tuiki tärkeänkirjan sisältöä.Nyt ei auta muu kuin kysyä: HeiTuula, oliko kiva tutustua itseesi?Ja vastaus: Oli, löysin asioita, jotkaliittyivät adoptiooni, löysin vastauksenvihdoinkin pariin lääketieteelliseenarvoitukseen, jonka lääkäri olihuitaisten ohittanut lausumalla: se onvarmaan teillä perinnöllistä. Niinpä.Kun en tiedä mitään juuristani, voinolla huoleton siitä, mitä kaikkia mahdollisiasairauksia vielä on luimistelemassakehossani. Pattitilanne, muttatämän elämän läksyjä ja valintoja.Luule Viilma voittaa kauhukirjailijaStephen Kingin. Niin se vain on.Et ole yksin VILuule ViilmaSuom. MareMuhonen2007, 225 sivuaULTRA 10/2007 21