Mistä on vuoden kylät tehty? - Maaseudun uusi aika
Mistä on vuoden kylät tehty? - Maaseudun uusi aika
Mistä on vuoden kylät tehty? - Maaseudun uusi aika
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ANALYYSITtyminen palvelujen tuottamisesta nähdään itsestäänselvänä kehityskulkuna, ja lopulta eijää muuta vaihtoehtoa kuin kylätoimijoidenottaa vastuu omiin käsiinsä ja alettava tuottamaanpalveluja itse (Maaseutuplus 3/2006:11). Hanketoiminnan kautta pyritään kehittämäänuudenlaisia toimintamalleja maaseudunpalvelujen turvaamiseksi, jolloin kansalaisyhteiskunnantoimijoiden rooli korostuu(Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma2007–2013: 190).2000-luvulla korostuvat omien kyläläistenpalvelemisen lisäksi yhä enemmän myösvapaa-ajan asukkaiden, matkailijoiden ja lähialueidenhuomioiminen muun muassa tehostamallaviestintää, yhteistyötä ja markkinointia.Vuoden Kylän valintakriteereissä voidaanhavaita selkeää muutosta kylätoiminnan tehtävienlaajentumisen suuntaan: kylätoimintaulottuu kylän sisäisestä palvelemisesta ja kehittämisestäyli kylärajojen. Kylätoiminta <strong>on</strong> nytosa alueellista kehittämistyötä, ja kylätoimijoitahalutaan sitouttaa näkemään oma roolinsalaajempana vaikuttamisena kuin vain omienkyläläisten palvelemisena (Valtakunnallinenkylätoimintaohjelma 2003–2007).Aktiivinen kylä näyttäytyy ulkopuolisillesiistittynä kylämaisemana, vieraanvaraisuuttaosoittavina opasteina, kylien ulkopuolista väkeähoukuttelevina kylätapahtumina sekä yhteistyöhalukkuutenatoisten kylien ja viranomaistahojenkanssa. Kylän hyvinvoinnin kehittämiseenkuuluu myös sen markkinointi jatuotteistaminen.Kivesjärven kylätoimikunta <strong>on</strong> käyttänyt kyläntunnetuksi tekemisessä ja varojen keräämisessähyväkseen kylän erikoista nimeä. Kivespussinheit<strong>on</strong> lisäksi kylätoimikunta <strong>on</strong> kehittänytkylälle oman nimikkoleiv<strong>on</strong>naisen, kivespiiraan.Sitä <strong>on</strong> tarjottu matkailijoille, myyty kylätoimikunnantilaisuuksissa ja ajoittain myösKivesvaaran hiihtokeskuksen ravintolassa.(Kylät toimivat 4/1993.)Kylätoiminnan ja kylän näkyvyys <strong>on</strong> merkkisen menestyksestä. Väestökadosta kärsivillämaaseutualueilla <strong>uusi</strong>en asukkaiden houkuttelu<strong>on</strong> noussut kylätoiminnan keskeiseksihaasteeksi. Vuoden Kylä 1991, Rannankylä,asennoitui vielä kielteisesti <strong>uusi</strong>in asukkaisiin:”Rannankylään ei ole juuri haluttu hankkia <strong>uusi</strong>aasukkaita, sillä omakotialueen henki olisi aivanerilainen kuin maalaiskylän” (Kylät toimivat4/1991). Vu<strong>on</strong>na 2007 ei enää kysytä, haluaakokylä <strong>uusi</strong>a asukkaita vai ei; positiivisestaasenteesta tulokkaita kohtaan <strong>on</strong> tullut kyseenalaistamat<strong>on</strong>arvo kylätoiminnassa.Päijäthämäläisestä Heinolan kirk<strong>on</strong>kylästäVuoden Kylä 2005.Nuorekas kylänväki haluaa lisää asukkaita (otsikko).(Maaseutuplus 5/2005.)Onko kylän voimin pyritty hankkimaankylään <strong>uusi</strong>a asukkaita ja miten (t<strong>on</strong>ttipörssi,markkinointi, muilla tavoin)? (Vuoden Kylä-kilpailun kysymyskaavake 2007.)Yli puolet suomalaisista haaveilee maallaasumisesta, mutta vain pieni osa toteuttaahaaveensa (Asuinmaaseutu 2007–2010).Aktiiviset kyläyhdistykset pyrkivät houkuttelemaannäistä potentiaaleista tulokkaista osansa,ja varmistamaan näin kylänsä elinvoimaisuuttatulevaisuudessakin.Hyvinvoivan eli elävän kylän vastakohta <strong>on</strong>kuollut kylä. Kylien kuoleminen <strong>on</strong> uhkakuva,joka usein maalataan maaseudun kehittämispuheessayleisemminkin (Oksa 1998: 13).Vuoden Kylä 2002 titteliä haki kaikkiaan 18 kylää.Hakemuksissa <strong>on</strong> nähtävissä kylien nousuuuteen elämään. M<strong>on</strong>et sellaiset kylät, joille ennustettiinvielä muutama vuosi sitten lopullistakuolemaa, ovat lähteneet aktiiviseen kehitykseen.Kylille <strong>on</strong> saatu muuttamaan <strong>uusi</strong>a ihmisiäja vaikka kyläkauppa ja koulu ovat jo aikojasitten kuolleet ja kuopattu, niin tilalle <strong>on</strong> m<strong>on</strong>issapaikoissa noussut kylätalo kyläläisten uudeksipalvelupisteeksi, tapaamisp<strong>aika</strong>ksi ja henkisentuen antajaksi. (Maaseutuplus 5/2002.)Vuoden Kylien kehityskulku menneisyydestätähän päivään rakennetaan yleensä pime-50<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008
ANALYYSITän menneisyyden kautta, jolloin kylän ”elämä”ja ”hengissä pysyminen” oli uhattuna.Hyvinvoinnille näytti tulevan piste, kun1960-luvulla tehtaan työläisten asuintalotkinpurettiin. Nyt Syväniemi <strong>on</strong> nähnyt uuden tulemisen.Uudet asuinalueet ovat nousseet <strong>uusi</strong>enasukkaiden ahkeroimina. (Maaseutuplus6/2004.)Kylätoiminta näyttäytyy ainoana lääkkeenäkylän elävöittämiseen. Kylät eivät pysy hengissätai ole olemassa itsestään, ne täytyy tuottaaaktiivisesti kylätoiminnan kautta. Kylät ovatjoko kehittyviä tai taantuvia. Liikemetaforankautta syntyy mielikuva liikkeestä kylän kuolemanja aktiivisen kylän välillä. Kyläkauppojaja kouluja ”pelastetaan”, niiden puolesta ”taistellaan”.Aktiivisista kylistä representoidaanyhteisösankareita, rohkeita taistelijoita, jotkaovat”herättäneet” kotikylänsä ”elo<strong>on</strong>”.Representoidut uuden ajan kylätoiminnansankarit eivät ole vanhakantaisia ja perinteisiintakertuneita yksilöitä, vaan ennakkoluulottomia,innovatiivisia ja kehittämisuskoa omaaviaaktiivisia kansalaisia. Tulevaisuus joko <strong>on</strong> tai sitäei ole, riippuen <strong>on</strong>ko asukkailla halua ja kykyäkylänsä kehittämiseen. Vastuu kylän kohtalostaei rakennu päättäjien päänvaivana, vaan kyläläistenomana moraaliseen vastuuntunto<strong>on</strong>liittyvänä <strong>on</strong>gelmana. ”Se, riittääkö kylän asukkaillavoimavaroja nähdä yleinen etu yli muidenetujen, tulee säätelemään myös Mutalahden karjalaiskylänkehittymistä tai taantumista” (Kylättoimivat 4/1990). Aktiiviset kyläyhdistyksettoteuttavat aktiivisen kansalaisuuden ihannettaesimerkillisesti tuottaessaan alueelleen hyvinvointiaja ottaessaan vastuuta yhteisönsäkohtalosta.KulttuuriperintöKulttuuriperinnön vaaliminen <strong>on</strong> osa kylätoimintaaja Vuoden Kylä -kilpailussa se <strong>on</strong> keskeinenarvioitava osa-alue.Miten perinnettä <strong>on</strong> vaalittu, tallennettu jahyödynnetty? (Vuoden Kylä -kilpailun kysymyskaavake1987.)Miten kyläperinnettä <strong>on</strong> vaalittu ja tallennettu(perinnetapahtumat, kyläkirjat jne.)? (VuodenKylä -kilpailun kysymyskaavake 2007.)Rakennettaessa yhteisökuvia suomalaisistamaaseutukylistä kulttuuriperintö <strong>on</strong> niissäyleensä voimakkaasti läsnä. Sen avulla toivotaanhoukuteltavan ihmisiä myös oman kylänulkopuolelta.Untamalan Kylä ry <strong>on</strong> usein aktiivinen toimenpiteidenkäynnistäjä ja kantaa vastuuta kylänasukkaiden elämänlaadusta. Untamalassa <strong>on</strong>otettu askelia myös kylämatkailun suuntaan.Kylän muinaisuutta ja tarinoita <strong>on</strong> tuotteistettutuotteiksi ja tapahtumiksi. (Maaseutuplus5/2006.)Kulttuurin merkitys p<strong>aika</strong>llisena pääomana,jolla voidaan saavuttaa taloudellista ja aluekehitykseenliittyvää hyötyä (Ilm<strong>on</strong>en 1998,Kainulainen 2000: 11–13, Kainulainen &Lakso 2001: 24) <strong>on</strong> lisännyt kulttuuriperintöönliittyviä tehtäviä. Maaseutumatkailulla jakulttuuritapahtumilla <strong>on</strong> positiivisia vaikutuksiap<strong>aika</strong>lliseen työllisyyteen ja talouteen sekäalueelliseen kilpailukyvyn kohottamiseen.Aktiivisten kyläyhdistysten oletetaan hyödyntävännämä kulttuuriin liittyvät mahdollisuudetomien kyliensä kehittämisessä.Traditiot ovat tärkeitä yksilöiden identiteetinlähteitä (Hall 2003: 90), ja globalisoituvassamaailmassa juurten ja p<strong>aika</strong>n merkityskorostuu entisestään (Saastamoinen& Kuusela 2002). Kulttuuriperinnön vaalimisentärkeimpiä tehtäviä <strong>on</strong> yhteisen menneisyydeneli kollektiivisen muistin rakentaminen(Korkiakangas 1999: 157). Sen avullatuotetaan ja <strong>uusi</strong>nnetaan p<strong>aika</strong>llista, maakunnallistasekä kansallista identiteettiä.P<strong>aika</strong>llista ”kylän tarinaa” tuotetaan erilaisissakäytännöissä, joista esimerkkejä ovat kyläkirjojenkirjoittaminen, kylätapahtumat,perinnepiirit, rakennusten ja maiseman entisöinti.<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008 51
ANALYYSITEskolan asukkaat ovat oivaltaneet historiansaarv<strong>on</strong>. Veturitalli muutettiin 1980-luvun puolivälissäkylätaloksi. Tal<strong>on</strong> nurkalla olevan veturinvaunut ovat puunkuljetuksessa käytössäolleita. Arto Ojakankaan kirjoittamat näytelmät”Latvat kiskoilla” ja ”Höyryhepo huokasee”ovat kert<strong>on</strong>eet, missä ovat Eskolan olemassaol<strong>on</strong>juuret, jos joku <strong>on</strong> sattunut ne unohtamaan.(Maaseutuplus 1/2002.)Kylän juurista rakennetaan p<strong>aika</strong>llistayhteisöllisyyttä (Hobsbawm 1983: 9,Hyyryläinen 2000: 111, Knuuttila 2005),jolloin menneisyyden tapahtumat tulevatdokumentoinnin kautta osaksi nykyisyyttä(Tuan 1977: 174). Lisäksi tietoisuus jaetustamenneisyydestä velvoittaa rakentamaan myöstulevaisuutta. Kotikylälle halutaan myös tulevillesukupolville siirtyvä virallinen historia,mistä <strong>on</strong> osoituksena Suomessa vallitsevakyläkirjojen julkaisemisbuumi (Knuuttila2005). P<strong>aika</strong>llisen kulttuuriperinnön ja identiteetinyhteys ilmenee kotiseuturakkautena,mikä näyttäytyy kylätoiminnasta tiedottaessavälttämättömänä tekijänä kylän tulevaisuudenkannalta.Santtiolaisilla <strong>on</strong> vakaa käsitys siitä, miksi hetyötään tekevät. Pienelle kylälle elinehto <strong>on</strong>oma aktiivisuus ja tietysti myös perinteidenymmärtäminen. Eurooppalaistuminen auttaavarmasti säilyttämään pienet kylät ja kunnatelinkelpoisina, sillä kotiseutuhenkisyys vahvistuu.Kotiseuturakkaus <strong>on</strong> se elinvoima, joka pitääkylät hengissä. (Kylätoiminta 5/1997.)Kotiseuturakkautta ei representoida menneisyyteentakertuvana nostalgiana vaan osanakansainvälistä eurooppalaista identiteettiä.Traditioiden avulla rakentuva mielikuva kylästäerityisenä rakkaana paikkana saa ihmisethuolehtimaan kotipaikkansa hyvinvoinnista jaelävyydestä. Tunteet ovat keskeinen osa moraalisubjektinrakentumisessa (Foucault 1997:63), ja rakkaus paikkaan toimii voimakkaanaemoti<strong>on</strong>aalisena ja moraalisena sidoksena kyläänja sen kehittämiseen.Yhtenä Pohjois-Karjalan ja Kainuun karjalaiskylistäMutalahti edustaa merkittävää rikkauttasuomalaisessa kulttuurissa. Sen – kuten muidenkinsäilyneiden karjalaiskylien – tulevaisuudenturvaaminen ja omaleimaiselta pohjaltakehittäminen <strong>on</strong> koko maan kannalta tärkeää.Sitä voidaan kutsua kansalliseksi velvollisuudeksiyhdentyvässä Euroopassa, jossa aluejap<strong>aika</strong>lliskulttuurien merkitys tulee korostumaan.(Kylät toimivat 4/1990.)Kylien kulttuuriperinnön vaaliminen <strong>on</strong>osa kansallisen kulttuuriperinnön ja identiteetintuottamista. Kansallinen identiteetti<strong>on</strong> kuviteltua yhteisöllisyyttä, joh<strong>on</strong> tarvitaanjaettua narratiivia yhteisestä menneisyydestä(Anders<strong>on</strong> 1991). Kylätoiminnan kautta<strong>uusi</strong>nnetaan representaatioita suomalaisuudenjuurista. Kulttuurimaiseman vaaliminen <strong>on</strong>osa kansallisen identiteetin rakentamista tuottamallamaisemallista taustaa juurille ja identiteetille(ks. Hall 2003: 93). Ensimmäiseen valtakunnalliseenkylätoimintaohjelmaan kirjattiinvu<strong>on</strong>na 2000, että kylän kulttuurimaisemaotetaan yhdeksi valintakriteeriksi valtakunnallisessaja maakunnallisessa Vuoden Kylä -kilpailussa(Kylätoiminnan suuntaviivat 2000–2002: 19). Keskeinen osa suomalaista kulttuurimaisemaa<strong>on</strong> maatalousmainen maaseutumaisema(Heikkilä 2000), j<strong>on</strong>ka suojelemiseenkylätoiminta <strong>on</strong> valtakunnan tasolla sitoutunut(Valtakunnallinen kylätoimintaohjelma2003–2007). <strong>Maaseudun</strong> määrittelyn maataloudenkautta kyseenalaistuessa (Katajamäki &Kaikk<strong>on</strong>en 1991) maaseutumaisema <strong>on</strong> muuttunutosaksi suojeltavaa suomalaista kulttuuriperintöä(Heikkilä 2000: 35).Se, mitä muistetaan ja muistellaan menneisyydestä(Nyyssönen 2001) sekä valitaansäilyttämisen arvoiseksi perinnöksi, <strong>on</strong> ainavalintaa. Kulttuuriperinnön tuotteistaminenja käyttäminen aluekehittämisen instrumenttinasekä p<strong>aika</strong>llisen, alueellisen, valtakunnallisenja eurooppalaisen identiteetin rakentaminenovat käytäntöjä, jotka suuntaavat mitä historiaa,traditioita ja maisemaa valitaan suojelemisenja dokumentoinnin kohteeksi.52<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008
ANALYYSITKylähenkiKylätoimintaa ei arvioida Vuoden Kylä -kilpailussapelkästään <strong>aika</strong>ansaannosten, toimintojentai rakenteiden perusteella. Aktiivisella kyläyhdistykselläoletetaan olevan lisäksi vahvakylähenki, joka <strong>on</strong> saavutettu määrätietoisentyöstämisen avulla.Miten kylähenkeä <strong>on</strong> luotu ja ylläpidetty (edistettyyhteenkuuluvuuden tunnetta, lisätty kiintymystäkylään sekä <strong>tehty</strong> kylää tunnetuksi ulkopuolella)?Miten talkootoimintaa <strong>on</strong> harjoitettuja edistetty? Miten yhteistoimintaa kylässäeri järjestöjen kanssa <strong>on</strong> harjoitettu ja edistetty?)(Vuoden Kylä -kilpailun kysymyskaavake1987.)Millä tavoin <strong>on</strong> edistetty kyläläisten yhteishenkeä(Vuoden Kylä -kilpailun kysymyskaavake2007)?Kylä representoidaan subjektina, jolla <strong>on</strong>omat henkiset ja hengelliset ominaisuutensa.Onko kylällä tahto vai <strong>on</strong>ko se vain rakennusryväs?(Kyläsuunnittelun opas 2002: 13).Vuoden kylä, Mutalahti, uskoo itseensä. (Kylättoimivat 4/1990.)Kylä tahtoo ja tekee itsessään asioita, aktiivisellakylällä <strong>on</strong> oma ”sielu” ja ”uskoa”.Kylähenki koostuu p<strong>aika</strong>n hengestä sekätalkoohengestä. Yhdessä ne muodostavat voimakkaanpaikkaan kiinnittyvän yhteisöllisyydentunteen, josta osoituksena <strong>on</strong> yhdessä tekemisenilo – aito tunnetas<strong>on</strong> sitoutuminen kylänyhteisiin tavoitteisiin.Kylähenki <strong>on</strong> sidoksissa erityiseen maantieteelliseenpaikkaan eli se <strong>on</strong> yhden kylän sisäinenominaisuus. Kiintymys kylään ilmeneealueellisena tietoisuutena ja seudullisena tajuntana.P<strong>aika</strong>n hengen käsite <strong>on</strong> lähellä alueenidentiteetin käsitettä (Paasi 2002), mutta siihenliittyy erityinen symbolisen ja myyttisenulottuvuuden korostaminen (Broms 1998,Nordberg-Schulz 1984). Vuoden Kylällä 1999,Askalla, <strong>on</strong> myös p<strong>aika</strong>lliset myyttinsä:M<strong>on</strong>enlaisia juttuja ja muistikuvia kerrotaanmyös Hiltu-Antista, tuosta Askankylän ”poppamiehestä”.Osa jutuista lienee tosia, osa sepitettyjäja mielikuvituksen tuotetta. Antin viikatetemppukuitenkin muistetaan tarkoin. –Antti Hiltunen oli tietäjämies. Viikatteen saeterottoa ja se käveli terällä, niin ettei se leikannunahkoa. Tomu vaan lähti jalasta. Seiso kärelläja käski nykästä viikatteen alta. Eivät ruvenneetnykäsemään. (Maaseutuplus 6/1999.)Luoto (2006) määrittelee p<strong>aika</strong>n hengenosaksi p<strong>aika</strong>n tekstien tuottamaa narratiivistaja kulttuurisesti tuotettua kokemusta kylästä.P<strong>aika</strong>n henki voi olla olemassa ilman sosiaalistaulottuvuutta, kuten esimerkiksi suurkaupungeissa,joissa erityisesti vanha arkkitehtuurivälittää symbolisia merkityksiä p<strong>aika</strong>nerityisyydestä (Broms 1998). Aktiivisellakylätoiminnalla eli kylän tapahtumilla, historianja kulttuuriperinnön dokumentoinnillasekä maiseman ja rakennusten entisöinnillä,vaikutetaan voimakkaasti rakentuvaan kokemukseenyksittäisestä kylästä, sekä yleiseenmaaseutua tilana määrittelevään diskurssiin.Kylätoiminnassa seesteinen ja kiireetön maaseutumaisematuottaa p<strong>aika</strong>n henkeä.Kylä (Juntusranta) lepää hienoisessa talvihorroksessa.Järvi <strong>on</strong> rauhoittunut jään vangiksi,savut nousevat torneista verkkaisesti. Elämä sykähteleetalojen kätköissä. Kylätie mutkitteleekumpuilevan maiseman halki. Se nousee pankin,kaupan ja matkahuoll<strong>on</strong> kohdalla, laskeutuuterveystalolle, kiertyy jyrkän mutkan ja hienoisennousun jälkeen rajaseutukirkolle, ohileipurin, laskeutuu kohti postia ja kylän taksia,liittyy ohitustiehen, j<strong>on</strong>ka varrella <strong>on</strong> toinenkyläkauppa ja huoltoasema. (Kylätoiminta6/1996.)Paikkaan kiintyminen ja sen kehittämiseensitoutuminen vaativat p<strong>aika</strong>n olemassaoloa,kylän maiseman k<strong>on</strong>struoimista osak-<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008 53
ANALYYSITsi yksilön sielun maisemaa. Kylähengessä p<strong>aika</strong>nsymbolisiin merkitysrakenteisiin yhdistyyvoimakas yhteisöllisyyden tunne, j<strong>on</strong>ka osoituksena<strong>on</strong> talkootoiminta. Talkoilla <strong>on</strong> pitkätperinteet suomalaisella maaseudulla, ja ne<strong>on</strong>kin valjastettu tehokkaasti kylätoiminnankäyttöön. Hyyryläinen (1994: 1) näkee kylätoiminnantalkootoiminnan historiallisenamuod<strong>on</strong>muutoksena, yhteistyön evoluuti<strong>on</strong>a.Vaikka kylätoiminnassa <strong>on</strong>kin omaksuttu m<strong>on</strong>iamodernin maailman käytäntöjä, talkoisiinviittaaminen ja talkoot käsitteen käyttö luomielikuvan jostain autenttisesta ja aidosti maaseutumaisestatoiminnasta.Suomen Kylätoiminta ry valitsi valtakunnalliseksiVuoden Kyläksi 1998 JakokoskenK<strong>on</strong>tiolahdelta. Valintaraati päätyi Jakokoskeenm<strong>on</strong>ista eri syistä; kyläläisillä <strong>on</strong> halua ja kykyäyhteistyöhön ja kylää kehitetään laaja-alaisestisekä aihepiiriltään että kohderyhmältään.Lisäksi kylän toiminta <strong>on</strong> suunnitelmallista,pitkäjänteistä, uutta luovaa ja p<strong>aika</strong>lliset olothuomioivaa sekä perinteitä kunnioittavaa. Jakaiken takana <strong>on</strong> tietenkin kova tahto ja talkoohenki.(Kylätoiminta 4/1998.)Talkoohenki <strong>on</strong> moraalista sitoutumistayhteisöön ja yhdessä tekemiseen (Hyyryläinen2000: 112). Se <strong>on</strong> osoitus toiminnan omaehtoisuudestaeli ihmisten vapaaehtoisesta sitoutumisestakylän kehittämiseen. Kiintymyspaikkaan ja sen tulevaisuuteen toimii talkoohengensytyttäjänä.(Kylätoiminta 5/1997.) Santtiolla <strong>on</strong> perinteisestiollut vahva talkoohenki. Näin oli jo <strong>aika</strong>naanpurjelaivoja rakennettaessa. Kylällä <strong>on</strong>ollut vahva VPK, oma kalastuskunta, aktiivinenpienviljelijäyhdistys jne. Ehkä tästä kaikesta<strong>on</strong> syntynyt yhteenkuuluvuuden tunne, joka<strong>on</strong> vienyt kylätoimintaa eteenpäin ja saanutmeidät tekemään melko rohkeitakin ratkaisujakylän kehittämiseksi, sanoo Santtio-seuran puheenjohtajaEsa Urh<strong>on</strong>en.Kylähenkeä rakennetaan jaettujen tulevaisuudensuunnitelmien,menneisyyden, maiseman,hankkeiden ja erilaisten tapahtumienavulla. P<strong>aika</strong>n henki <strong>on</strong> lu<strong>on</strong>teeltaan symbolistaja kulttuurista, talkoohenki taas enemmänsosiaalista ja moraalista. Yhdessä ne muodostavatvoimakkaan kylähengen, joka toimii kehittämistoiminnansydämenä. Koska kylätoimintaperustuu vapaaehtoisuuteen, ihmistensitouttaminen yhteisen edun nimissä <strong>on</strong> välttämätöntä.Hallinnoinnin näkökulmasta kylähenkimahdollistaa yhteisön kautta hallinnan(ks. Rose 1999: 167–196) toimimalla moraalisenasidoksena kylätoiminnan muihin osaalueisiin.Sen avulla rakentuu kyläläisten tahtooman kylän kehittämiseen.Kylätoiminnassa rakentuvaaktiivinen p<strong>aika</strong>llisuusVuoden kylä -kilpailun pysyvistä teemoistaolen rakentanut kylätoiminnan mallin, jokakuvaa aktiivisen kylän representaati<strong>on</strong> osaalueidenkeskinäisiä suhteita.Vuoden Kylä -kilpailussa arvioitavat osaalueetovat vuorovaikutuksessa keskenään.Kylähenkeä <strong>on</strong> vaikea rakentaa ilman kulttuuriperintöä.Kylähankkeet puolestaan edellyttävätkyläsuunnitelman tekoa. Hankkeiden avullaedistetään esimerkiksi kyläyhdistyksen rooliahyvinvoinnin tuottajana. Kylähenki <strong>on</strong> kylätoiminnansielu, josta muu toiminta <strong>on</strong> kylätoiminnanvapaaehtoisen lu<strong>on</strong>teen takia erityisenriippuvainen. Jos kylällä ei ole yhteishenkeä,ei ole yleensä mitään muutakaan kylätoimintaa.Vastaavasti muilla käytännöillä <strong>on</strong> vaikutustakylähenkeen ja kylätoimijoiden kokemaanyhteisöllisyyden tunteeseen.Vuoden Kylä -kilpailu <strong>on</strong> ikkuna virallisenkylätoiminnan diskurssin sisältöihin, hyvän kylätoiminnanmäärittelyyn. Vuoden Kylä -kilpailunkehitys <strong>on</strong> heijastellut, tuottanut ja <strong>uusi</strong>ntanutkylätoiminnan diskurssia – kerr<strong>on</strong>taasiitä minkälainen <strong>on</strong> aktiivinen kylä. Aktiivinenkylätoiminta <strong>on</strong> kehityskelpoisuuden osoittamista.Se <strong>on</strong> tahtoa ja kykyä kehittyä sekä p<strong>on</strong>nisteluakohti parempaa tulevaisuutta. VuodenKylän kriteerit ovat vakiintuneet parinkymme-54<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008
ANALYYSITKuvio 1. Aktiivisen kylän osa-alueetnen <strong>vuoden</strong> <strong>aika</strong>na, ja 1970-luvulla visioidutohjeistukset kylätoiminnan tavoitteista ja sisällöistäelävät pääpiirteissään vielä tänäkin päivänä.Kyläsuunnittelu, kylähankkeet, hyvinvoinninlisääminen, kulttuuriperinnön vaaliminensekä kylähenki ovat peruspilareita, joista aktiivinenkylätoiminta koostuu.Myös merkittäviä muutoksia <strong>on</strong> tapahtunutVuoden Kylä -kilpailun lyhyen historian<strong>aika</strong>na. Kylätoiminnan osa-alueidensisällöt ovat laajentuneet ja syventyneet.Kyläsuunnittelusta <strong>on</strong> tullut m<strong>on</strong>inaisempaaja yksityiskohtaisempaa, ja se kattaa yhä enemmäneri tehtäväalueita. Uusimpina haasteinaovat kaavoitus ja elinkeinoelämän kehittämisensuunnittelu (Kuisma & Pelt<strong>on</strong>en 2002: 5).Hanketoiminta <strong>on</strong> muuttunut pienistä kylätalkoistakohti yritysmäisempiä projekteja, jotkakietovat kylätoimijat yhä tiiviimmin osaksibyrokraattisia käytäntöjä ja maaseudun kehittämisverkostoja.Kulttuuriperinnettä ei vaalitaenää pelkästään yhteisön omia tarpeita ajatellen,vaan sitä hyödynnetään ja tuotteistetaanlaajemman alueellisen kehittämisen ja kilpailukyvynedistämiseksi. Hyvinvointia, virkistystäja palveluja ei tuoteta enää pelkästään kylänasukkaille, vaan yhä enemmän myös kesämökkiläisille,matkailijoille ja muille kylällä vieraileville.Kylähenki <strong>on</strong> kylätoiminnan merkittävämoottori ja eteenpäin viejä: ilman yhteisöllisyydentunnetta ja paikkaan sitoutumista kyläteivät pysy elossa. Samalla, kun kylähenki <strong>on</strong>hallinnoinnin ja kehittämistyön kannalta kylätoiminnanvahvoja puolia, koska se aktivoi kyläläisiävapaaehtoistoimintaan, se <strong>on</strong> myös senheikoimpia lenkkejä, sillä yhteishengen pysyvyydestäei ole mitään takuita.Kylätoiminnan kehitys <strong>on</strong> osa laajempaayhteiskuntapolitiikan muutosta hyvinvointivaltiodiskurssistakohti hyvinvointiyhteiskunta-ajattelua.Valti<strong>on</strong> roolia kansalaisten hyvinvoinnintuottajana halutaan supistaa vastuul-<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008 55
ANALYYSITlistamalla kolmatta sektoria eli kansalaisyhteiskuntaa.Kyse <strong>on</strong> uudenlaisesta riskienhallintaproblematiikasta,joka korostaa yksilöidenja yhteisöjen vastuuta p<strong>aika</strong>llisesta kehityksestäja <strong>on</strong>gelmista (Soine-Rajanummi &Saastamoinen 2002). Kylien jakaminen eläviinja kuolleisiin, aktiivisiin ja passiivisiin, <strong>on</strong>uudenlaista p<strong>aika</strong>n ja tilan määrittelyä. Kylienlukumäärä ja sijainti eivät löydy enää kartasta,vaan niiden olemassaolo määrittyy enemmäntoiminnan ja kulttuuristen tekijöiden kautta.Vuoden Kylät toteuttavat aktiivista kansalaisuuttayhteisöllisillä itsehallinnoinnin käytännöillään.Ne ottavat vastuuta alueensa kehityksestä,ja toimivat kansalaistoiminnan malliesimerkkeinämyös muille yksilöille ja yhteisöille.Vuoden Kylä -kilpailun voittajista tiedottamisestarakentuu kuva globaaleista yhteiskunnallisistavoimista ja kehityksestä, joka tapahtuujossain muualla – ja jota vastaan kyläyhdistyksetyrittävät taistella. Tämä kamppailu <strong>on</strong>muuttunut kahdenkymmenen <strong>vuoden</strong> <strong>aika</strong>nayhä enemmän kylän sisäiseksi taisteluksi, kutenyrityksiksi muuttaa asenteita ja ilmapiiriä,etsiä ja löytää voimavaroja, sekä kehittää niitä.Oletus, että kylätoiminnalla voidaan muuttaauhat mahdollisuuksiksi sisältää paradoksaalisenajatuksen kylätoiminnan rajattomista vaikutusmahdollisuuksista.P<strong>aika</strong>llisella kehittämiselläuskotaan voitavan estää koulujen japalvelujen lakkauttaminen, työpaikkojen häviäminenja asukkaiden muuttaminen kasvukeskuksiin.Jos Vuoden Kylät pystyvät tähän,ne ovat totisesti tittelinsä ansainneet.VIITTEET1 Vuodesta 1985 Kylät toimivat, 1996 lähtienKylätoiminta ja vuodesta 2001 Maaseutuplus.LÄHTEETAnders<strong>on</strong>, Benedict 1991: Imagined communities:reflecti<strong>on</strong>s <strong>on</strong> the origin and spread of nati<strong>on</strong>alism.L<strong>on</strong>d<strong>on</strong>, Verso.Broms, Henri 1998: P<strong>aika</strong>n semiotiikkaa. Itä-Euroopan sielua etsimässä. Helsinki, HelsinkiUniversity Press.Dean, Mitchell 1995: Governing the unemployedself in an active society. Ec<strong>on</strong>omy and Society24: 4, 559–583.Delanty, Gerard 2003: Community. L<strong>on</strong>d<strong>on</strong>,Routledge.Foucault, Michel 1998: Seksuaalisuuden historia.Tampere, Gaudeamus.Foucault, Michel 1997: Ethics. Essential works ofFoucault 1954–1984. Edited by Paul Rabinow.L<strong>on</strong>d<strong>on</strong>: Penguin Books.Hall, Stuart 2003: Kulttuuri, paikka ja identiteetti.Teoksessa Mikko Leht<strong>on</strong>en–Olli Löytty(toim.) Erilaisuus. Tampere, Vastapaino, 85–128.Hautamäki, Antti 2005: Politiikan paluu. TeoksessaAntti Hautamäki–Tommi Leht<strong>on</strong>en–JuhaSihvola–Ilkka Tuomi–Heli Vaaranen–SoileVeijola: Yhteisöllisyyden paluu. Helsinki,Gaudeamus.Heikkilä, Tapio 2000: Suomalainen kulttuurimaisema.Sulkava, Tammi.Hobsbawm, Eric 1983: Introducti<strong>on</strong>: InventingTraditi<strong>on</strong>s. Teoksessa Eric Hobsbawm–TerenceRanger (toim.) The Inventi<strong>on</strong> of Traditi<strong>on</strong>.Cambridge University Press, 1–14.Hyyryläinen, Torsti 1994: Toiminnan <strong>aika</strong>.Tutkimus suomalaisesta kylätoiminnasta.Vammala, Line Sixtyfour.Hyyryläinen, Torsti 2000: Kylätoiminnan perinnesosiaalisena pääomana. TeoksessaTorsti Hyyryläinen–Pertti Rannikko (toim.)Eurooppalaistuva maaseutupolitiikka.P<strong>aika</strong>lliset toimintaryhmät maaseudun kehittäjinä.Tampere, Vastapaino, 109–119.Hänninen, Sakari 1998: Kamppailu identiteetistä.Teoksessa Sakari Hänninen (toim.) Missä<strong>on</strong> tässä? Jyväskylä, SoPhi julkaisuja 18, 107–130.Ilm<strong>on</strong>en, Kari 1998: Kulttuuri alueen käyttövarana.56<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008
ANALYYSITKulttuuripolitiikan hallitsevat ja marginaalisetdiskurssit Keski-Pohjanmaalla. Joensuun yliopist<strong>on</strong>yhteiskuntatieteellisiä julkaisuja. N:o32. Joensuun yliopisto.Isosuo, Tuula 2000: Suomalaisen maaseutupolitiikanvaiheet ja erityispiirteet. TeoksessaTorsti Hyyryläinen–Pertti Rannikko (toim.)Eurooppalaistuva maaseutupolitiikka.P<strong>aika</strong>lliset toimintaryhmät maaseudun kehittäjinä.Tampere, Vastapaino, 46–59.Jokinen, Arja 1999: Vakuuttelevan ja suostuttelevanretoriikan analysoiminen. TeoksessaArja Jokinen–Kirsi Juhila–Eero Su<strong>on</strong>inen(toim.) Diskurssianalyysi liikkeessä. Jyväskylä,Gummerus, 126–159.Kainulainen, Kimmo 2000: M<strong>on</strong>imuotoinenmaaseutukulttuuri: kehittämisnäkökulmiaSuupohjan ja Koillis-Sav<strong>on</strong> seutukunnista.Helsingin yliopisto, maaseudun tutkimus- jakehittämiskeskus.Kainulainen, Kimmo–Lakso, Timo 2001: Sivustaaluekehityksen ytimeen! Teoksessa SuleviRiukulehto (toim.) Perinnettä vai bisnestä?Kulttuurin p<strong>aika</strong>lliset ulottuvuudet. Jyväskylä,Atena Kustannus Oy, 32–51.Katajamäki, Hannu-Kaikk<strong>on</strong>en, Rauno 1991:<strong>Maaseudun</strong> kolmas tie. Seinäjoki: Helsinginyliopist<strong>on</strong> <strong>Maaseudun</strong> tutkimus- ja koulutuskeskuksenjulkaisusarja A:1.Knuuttila, Seppo 2005: Samankeskinen p<strong>aika</strong>llisuus– rajallisen kiinnostuksen autenttisuus.Teoksessa Simo Häyrynen (toim.) Kulttuurinarviointi ja vaikutusten väylät. Cupore julkaisuja12/2005.Korkiakangas, Pirjo 1999: Muisti, muistelu, perinne.Teoksessa Bo Lönnqvist-Elina Kiuru-EevaUusitalo (toim.) Kulttuurin muuttuvat kasvot.Helsinki, Suomalaisen kirjallisuuden seura.Luoto, Ilkka 2006: P<strong>aika</strong>n tekstit ja narratiivinenjännite – k<strong>uusi</strong> maaseutukylää Suomessa jaSkotlannissa. Terra 118: 3–4, 143–158.Mäki, Matti–Lakso, Timo 2001: Hanketoiminnanneljä todellisuutta. ESR –rahoitetut hankkeetrahoittajien, toteuttajien ja osallistujien silmin.Tampereen yliopisto, Alueellisen kehittämisentutkimusyksikkö, SENTE –julkaisuja10/2001.Nieminen, Kalle 2000: Kylien kehittäminen ja p<strong>aika</strong>llinenomaehtoisuus Kainuussa. REDECKajaani, Working Papers 34. Oulun yliopisto,Kajaanin kehittämiskeskus, Aluekehitys.Nordberg-Schulz, Christian 1984: Genius Loci.Towards a phenomenology of architecture.New York, Rizzoli.Nyyssönen, Heino 2001: Muist<strong>on</strong> ja muistamisenpolitiikka. Politiikka 43(2001):1, 26–36.Oksa, Jukka 1998: Syrjäkylä muutoksessa. Joensuunyliopisto, Joensuun yliopist<strong>on</strong> yhteiskuntatieteellisiäjulkaisuja N:o 30.Paasi, Antti 2002: Bounded spaces in the mobileworld: dec<strong>on</strong>structing ’regi<strong>on</strong>al identity’.Tidschrift voor Ec<strong>on</strong>omische en SocialeGeografie 2002, vol. 93, No 2, 137–148.Perelman, Chaim 1996: Retoriikan valtakunta.Tampere, Vastapaino.Rose, Nikolas 1999: Powers of Freedom. Reframingpolitical thought. Cambridge, UniversityPress.Saastamoinen, Mikko–Kuusela, Pekka 2002:Loppusanat: Kulttuurin paikka globalisaatiossa.Teoksessa Pekka Kuusela–MikkoSaastamoinen (toim.) Polis ja kosmos.Kulttuurisen globalisaati<strong>on</strong> suuntia. Jyväskylä,SoPhi, 167–182.Salmi, Anita 2003: Ylhäältä annettu todellisuus.Leaderin ja ohjelmallisen aluekehityspolitiikanjäljillä. Aluetiede 8, N:o 118, Vaasan.yliopisto.Soine-Rajanummi, Seppo–Saastamoinen, Mikko2002: Uusi p<strong>aika</strong>llisuus, <strong>uusi</strong> vastuullisuus,<strong>uusi</strong> k<strong>on</strong>trolli – episodeja yhteisöjen Suomesta.Teoksessa Pekka Kuusela– Mikko Saastamoinen(toim.) Polis ja kosmos. Kulttuurisen globalisaati<strong>on</strong>suuntia. Jyväskylä, SoPhi, 121–165.Tuan, Yi-Fu 1977: Space and Place. The Perspectiveof Experience. L<strong>on</strong>d<strong>on</strong>, Edwared ArnoldLtd..AINEISTOAsuinmaaseutu 2007–2010. Maaseutuasumisen kehittämisohjelma.Maaseutupolitiikan yhteistyöryhmänjulkaisuja 2a/2007.<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008 57
ANALYYSITHalhead, Vanessa 2004: Suomen kylätoimintaliike& Euroopan maaseutuliikkeet. SuomenKylätoiminta ry:n julkaisu 2/2005.Hautamäki, Lauri 1989: Elävä kylä – elävä kotiseutu– elävä Suomi. Kylätoiminnan tausta, syntyja laajeneminen kansanliikkeeksi. Helsinki,Kyläasiain neuvottelukunta.Kyläasiain neuvottelukunnan tiedotteet.Kylätoiminnan äänenkannattajalehdet:Kylät toimivat (–1995), Kylätoiminta (1996–2000), Maaseutuplus (2001–2007).Kuisma, Juha–Pelt<strong>on</strong>en, Tarmo 2002: Kyläsuunnittelunopas. Miten kehitämme ja kaavoitammekyläämme 2000-luvulla. Porvoo, WSBookwell Oy.Kyläsuunnitelma – tehdään tulevaisuutta. SuomenKylätoiminta ry:n julkaisu 1/2002.Kylätoiminnan suuntaviivat 2000–2002.Kylätoimintaohjelma 2000–2002. SuomenKylätoiminta ry:n julkaisu 1/2000.Kylätoiminta kansanliike. Kyläasiain neuvottelukunta1980–1992. Kyläasiain neuvottelukunnanjulkaisusarja B 7/1992.Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma2007–2013. Maa- ja metsätalousministeriö.http://www.maaseutu.fi/fi/index/maaseutuohjelma.html20.11.2007.Valtakunnallinen kylätoimintaohjelma 2003–2007. Voimaa kuin pienessä kylässä! SuomenKylätoiminta ry:n julkaisu 2/2003.Vastuuta ottava p<strong>aika</strong>llisyhteisö. Kylätoiminnanja Leader-ryhmien valtakunnallinen ohjelma2008–2013. Suomen kylätoiminta ry:n julkaisu2/2008.58<strong>Maaseudun</strong> <strong>uusi</strong> <strong>aika</strong> 2/ 2008