Ovet auki osallistumiselleMoni meistä aikuisiällä ulkomaille muuttaneistatietää, miltä tuntuu uuden tuttava- jaystäväpiirin tai harrastusten etsiminen ja millaistaon mennä uutena mukaan jo vakiintuneeseenyhteisöön. Useille juuri suomalaisyhteisöonkin se, jota ensimmäisenä etsitään jajonka toimintaan osallistutaan esimerkiksi lastenkielikoulun tai kirkon kautta.Arkuutta molemmin puolinEhkä kuitenkin vielä suurempi yllätys minulle onollut, kuinka arkoja jo vakiintuneet jäsenet saattavatolla pyytämään uutta ihmistä mukaan. Pelätäänkö,että se koettaisiin ”tyrkyttämisenä”? Taiajatellaanko, ettei uudella varmaankaan ole aikaatai hän ei ole kiinnostunut juuri tästä meidän toiminnasta?Olen myös huomannut, että ikärajojenyli on melko vähän liikkumaa: oletetaan, ettänuoret menevät nuorten juttuihin ja iäkkäämmätpuuhaavat omiaan - näin osa toimintaa jää esittelemättätulokkaalle.Itse olen kokenut uuteen yhteisöön asettumisenmuutamaan kertaan sekä tavannut paljonmuita ”uusia”. Mielenkiinnolla havaitsin itsestäni,kuinka arka aluksi olin osallistumaan toimintaan.Samaa olen kuullut myös muilta. Tätä artikkeliakirjoittaessani sain sähköpostin ystävältä, jossahän kertoi halustaan liittyä erään yhteisön toimintaan.Häntä kuitenkin mietitytti, uskaltaakohän sittenkään lähteä mukaan. Arkuuden aiheitaolivat muun muassa ”osaako siellä sitten mitäänsanoa?” ja ”haluaisiko ne edes minua listoille?”.Vaikuttaa siltä, että monissa meistä piilee”pieni arkajalka”.Miten uusi tulija löytää paikkansa helpommin?Nämä havainnot ovat saaneet minut miettimäänmahdollisia keinoja, joilla helpottaa mukaan tulemistaja mukaan pyytämistä. Syitä arkuuteenon tietystikin monia luonteesta ja itsetunnostalähtien. Tässä kirjoituksessa kuitenkin mietin käytännönsyitä, miksi toimintaan voi olla joskus vaikeaapäästä kiinni. Yritän myös löytää mahdollisiatoimintamalleja, joilla helpottaa ensisijaisestiuuden tulokkaan kotiutumista.kuva: Piia Rossi12 |04-05 • 2013
Keskusteluissa ”uusien” kanssa on ilmennyt,kuinka monien mielestä kokonaiskuvan puutetoiminnasta vaikeuttaa osallistumista. Uusi jäsenei uskalla tarjota ideoita, apua tai mielipiteitä,kun ei oikein tiedä, mistä on kysymys. Saattaaolla, että hänelle on unohdettu kertoa, mitätehdään, miksi tehdään ja missä tarvittaisiin tekijöitä.Todennäköisesti taustalla on se, että tutuilleasioille helposti sokeutuu ja ne vaikuttavatitsestäänselvyyksiltä.Tästä syystä voisikin ollahyvä ajatus, että valittaisiinhenkilö, jonka tehtävänäolisi esitellä ryhmän toimintaa. Tällainen laajempiesittely helpottaa huomattavasti mukaantulemista ja saa uuden kokemaan, että hänen panostaantarvitaan ja arvostetaan. Tiedon puutetoiminnasta, rakenteista ja toimijoista johtaa siihen,että on hankala tarjoutua tehtäviin, joita eiymmärrä tai - pahimmassa tapauksessa - joidenolemassaolosta ei edes tiedä.Johtavana ajatuksena uusien jäsenten mukaanhoukuttelemisessa ja toimintaan perehdyttämisessätulisi olla avoimuuden, rehellisyyden sekäkuuntelevan asenteen. Parhaiten asia toimii, kunihmiset kohtaavat toisensa kasvokkain ja avoimesti.Mielestäni jokainen jäsen toimii mainoksenatoiminnalle ja kaikkien panosta tarvitaankohtaamaan uusia. Helposti lähestyttävät ihmisetja avoimuus madaltavat mukaan tulemisenkynnystä. Vaatii rohkeutta ja energiaa tyrkyttääitseään joukkoon - on helpompi lähteä, kun jokukutsuu ja avaa ovea!Itse olen perustanut ”The Trailing Spouses”–taidekollektiivin. Kierrän esittelemässä toimintaammeeri tilaisuuksissa. Ryhmäämme liittyvälleuudelle jäsenelle esitellään kollektiivin toimintaaaina myös kahden kesken. Kollektiivimme pyrkiidemokraattiseen toimijuuteen. Sen takia pidämmetärkeänä, että kaikki jäsenet ovat alustaalkaen perillä näkemyksistämme ja toimintatavoistamme.Pyrimme luomaan ilmapiirin, jossauusi tulokas tuntee itsensä tervetulleeksi ja voiosallistua omien halujensa ja kykyjensä mukaan.Avoimuutta kuppikuntamentaliteetin sijaanOlisikin tärkeää, että toiminnassa jo pitkäänmukana olleet jäsenet jakaisivat heille kertynyttätietoa ja taitoa, kertoisivat rohkeasti kuka tekeeja mitä, mitä perinteitä on, mitkä ovat toiminnankulmakivet, mitä on suunnitteilla ja mitentoimintaan voi tulla mukaan. Ennen kaikkea erioheisryhmiä olisi hyvä esitellä, sillä esittelemättäjääneet ”kuppikunnat”automaattisestiviestittävät, etteiuusia jäseniä toivotamukaan. Koska uudella jäsenellä voi olla korkeakynnys tulla uuteen yhteisöön, häntä autetaanparhaiten, jos tehdään aloite ja pyydetään mukaantoimintaan - vaikkapa karjalanpiirakkatalkoisiin,kuten minua pyydettiin heti tänne Bielefeldiintultuani.”On hankala tarjoutua tehtäviin, joidenolemassaolosta ei edes tiedä.”Muuten, aiemmin mainitsemani ystävä ilmoittautuirohkeasti haluamaansa yhteisöön, kiirehtimättäja harkiten, mutta erittäin positiivisessahengessä. Toivotan hänelle menestystä ja rohkeuttauusiin seikkailuihin!Piia RossiPiia Rossi on taiteen ammattilainen, joka onerikoistunut yhteisöllisiin sekä osallistaviin taiteisiin.Hän on ”The Trailing Spouses” -taidekollektiivinperustaja ja tekee parhaillaan Bielefeldinyliopistossa väitöskirjaa osallistavan taiteen mahdollisuuksistaidentiteetin uudistamisprosessissa.04-05 • 2013 | 13