Eero Rautajoki – hämäläinen jainkeriläinenReijo RautajokiIsäni Eero Rautajoki oli perushämäläinenmies, sodan käynyt ja opettajaksi valmistunut.Hänen vanhempansa sukujuuretolivat Hämeessä, vaikkakin muuta sukuaoli ympäri Suomea: Helsingissä, Viipurissa,Porissa, Varkaudessa, Vaasassa. Eerokasvatettiin isänmaallisessa hengessä.Kommunistit olivat pahoja, Neuvostoliitonkätyreitä, isänmaan pettureita. Sotarintamallaisänmaan vapauden puolustaminensyvensi hänen vakaumustaan.Vaikuttavia tarinoitaEero avioitui inkeriläisen Elsa Dubbelmaninkanssa sodan jälkeen vuonna1945. Elsa oli tullut Suomeen pari vuottaaikaisemmin inkeriläisten suuren muuttoaallonjälkivaiheessa. <strong>Inkeri</strong>läiseen naiseentutustuminen muutti Eeron elämänja harrastusmaailman kertaheitolla. <strong>Inkeri</strong>läisiintutustuminen ja <strong>Inkeri</strong>n kansankohtalon tutkiminen tulivat olemaan hänellevuosikymmenten mittainen projekti,joka päättyi vasta luonnollisella tavallavuonna 2006.Ensimmäiseksi Eero tutustui tietenkinvaimonsa sukulaisiin ja tuttaviin. Hänkuuli tarinoita <strong>Inkeri</strong>stä. Ihmisten kohtalotolivat kovia. Kolhoosien tulo maalaiskyliin,kulakkien ja pappien vainot, kirkkojensulkemiset, sukulaisten ja ystävienyölliset vangitsemiset, karkotukset ja katoamiset.Kaikki tämä vahvisti hänen kä-Lapsena kuulin yökaudetisän kirjoituskoneen”naputusta.6”inkeriläisten viestisitystään, että Neuvostoliitosta ei tullutmitään hyvää Suomelle eikä venäläisiinvoinut luottaa.Remingtonin naputustaEero <strong>ry</strong>htyi haastattelemaan inkeriläisiä.Pian hän liittyi <strong>Inkeri</strong>läisten yhdistykseenTampereella ja toimi sen puheenjohtajanamuutaman vuoden. Tätä kauttahän löysi mielenkiintoisia uusia tuttavuuksia.Hän motivoi inkeriläisiä kirjoittamaanmuistelmiaan. Moni kirjoittikinitse omat muisteluksensa ja luovutti neisälleni käyttöön ja puhtaaksikirjoittamistavarten.Eero kirjoitti vanhalla Remington-merkkisellä kirjoituskoneella. Kaksisormea oli toimiva järjestelmä. Enempäänei ollut tarvetta. Virhettä ei korjattu,vaan koko sivu meni uusiksi. Muistan,kuinka lapsena kuulin yökaudet isänkirjoituskoneen naputusta. Hän ei malttanutkeskeyttää kirjoittamista jatkaakseenseuraavana päivänä, vaan halusi yleensäsaada jutun valmiiksi kertaheitolla. Kuntietokone valloitti maailman, se ei koskaanlöytänyt tietään Eeron työpöydälle.Mittava työEeron laati luetteloita <strong>Inkeri</strong>n kylistä,murresanastosta selityksin varustettuna,sukunimistä ja niiden alkuperästä sekävangituista, kadonneista ja ammutuistaihmisistä. Muistelmia kertyi kymmeniä,myös toisten tekemien haastattelujenpohjalta.
Vaimon sukujuuret sytyttivät Eero Rautajoessa palavan halun tutkia inkeriläisyyttä.Isäni jätti jälkeensä historian harrastajaksimelko mittavan arkiston. Hänluovutti kirjoituksiaan eri puolille, mm.Tampereen yliopistoon, Valtionarkistoonja Kansanrunousarkistoon. <strong>Inkeri</strong>läistenViestiin hän kirjoitti juttuja monenvuoden ajan. Eeron arkisto antaayhä edelleen arvokasta tietoa inkeriläistenelämästä ja kohtaloista.Isäni harrastus ja sukuarkiston paperitovat osaltaan olleet tärkeä motivaattoriitselleni, kun <strong>ry</strong>hdyin tutkimaan sukummevaiheita ja selvittämään inkeriläisiäjuuriani. Tietenkin myös äitini kertomukset<strong>Inkeri</strong>n ajoilta ovat olleet toinentärkeä tekijä. Näitä tarinoita sain kuullalapsena moneen kertaan kotona ja kylässä.Minulle on aiheen tuttuudesta huolimattaavautunut aivan uusi ja mielenkiintoinenmaailma, johon entisenä historianopiskelijana olen voinut innolla syventyä.Hämäläinen isäni ei voinut muuttuainkeriläiseksi, mutta oli varmasti yhtäylpeä läheisestä suhteestaan tähän kansammeosaan kuin omista juuristaan.inkeriläisten viesti7