URN_NBN_fi_jyu-20 - JYX front page - Jyväskylän yliopisto
URN_NBN_fi_jyu-20 - JYX front page - Jyväskylän yliopisto
URN_NBN_fi_jyu-20 - JYX front page - Jyväskylän yliopisto
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
MAALIVAHDIN ENNAKOIVA TOIMINTA JALKAPALLONRANGAISTUSLAUKAUKSEN AIKANAMarko HänninenLiikuntateknologian Pro GraduKevät <strong>20</strong>08Liikuntabiologian laitos, Vuotech<strong>Jyväskylän</strong> <strong>yliopisto</strong>Työn ohjaajat Timo Järvilehto & Jukka Salmi
TIIVISTELMÄHänninen, Marko Juhani. Maalivahdin ennakoiva toiminta jalkapallon rangaistuslaukauksenaikana. Liikuntabiologian laitos, Vuotech. <strong>Jyväskylän</strong> <strong>yliopisto</strong>. <strong>20</strong>08, 74 s.Jalkapallon rangaistuslaukaus on nopea ja stressaava tilanne niin torjuntaanvalmistuvalle maalivahdille kuin rangaistuslaukaukseen keskittyvälle pelaajallekin.Tästä johtuen informaation prosessointiin ja motorisen toiminnan käynnistämiseen eiole paljon aikaa pelaajan palloon osumisen jälkeen, joten ennakointiprosessimuodostanee keskeisen roolin maalivahdin ja pelaajan onnistuneessa suorituksessa.Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kehittää uusi, eri laitteistoista integroitumittausjärjestelmä ja käyttää sitä tutkimaan eri-ikäisten maalivahtien ennakoivantoiminnan muodostumista ja toimintaeroja rangaistuslaukauksen aikanamahdollisimman luonnollisissa olosuhteissa. Koehenkilöinä oli oikeakätisiämaalivahteja; nuori maalivahti (ikä 9 vuotta ja 2 vuotta kokemusta maalivahtina),harjoitellut maalivahti (ikä 16 vuotta ja 9 vuotta kokemusta maalivahtina) ja kokenutmaalivahti (ikä 49 vuotta ja 43 vuotta kokemusta maalivahtina sekä yhä vieläkinsuomen 2. divisioonan tasoinen maalivahti).Tutkimuksessa kehitetyllä uudella integroidulla mittausjärjestelmällä rekisteröitiin jatallennettiin synkronoidusti maalivahdin torjuntaliikkeet ja pelaajan laukaisuliikkeetkahdella erillisellä High Speed -kameralla ja maalivahdin silmänliikkeet EyeLink II -järjestelmällä. Samanaikaisesti, synkronoidusti, tallennettiin lihasten lihasaktiivisuusneljästä kehon oikeanpuoleisesta eri lihaksesta; etureiden vastus lateralis -lihaksesta(VL), pohkeen ulommasta lateral gastrocnemius -lihaksesta (LG), etusäären tibialisanterior -lihaksesta (TA) ja niskan/yläselän trapezius-lihaksesta (TR) EMGdataloggerillasekä sydämen sykkeen R–R-intervalli sykemittarilla. Kaikkitutkimustapahtumat tallennettiin videokameralle, jonka avulla analysoitiintorjuntasektorit ja pallon osumasektorit sekä maalivahdin laskennallisettorjuntaprosentit. Lisäksi pallon lentonopeus analysoitiin laskennallisesti High Speed -kamera nauhoitteista suhteessa osumasektoreihin.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että uudella integroidulla mittausjärjestelmällä voidaanhavainnoida maalivahdin rangaistuslaukaukseen liittyvää ennakoivaa toimintaa sekä eriikäisten;nuoren, harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin toimintaeroja ja taidonhallintaa.Alustavista tuloksista havaittiin;1) Kokeneen ja harjoitelleen maalivahdin rangaistuslaukauksen aikaiset liikeradatovat Jalkapallomaalivahdin tekniikat -oppikirjan mukaisia, sitä vastoin nuorellamaalivahdilla havaitaan puutteita torjuntaan liittyvissä liikeradoissa.2) Kokenut maalivahti aloitti rangaistuslaukauksessa valmiusasentojen (-2428±8<strong>20</strong>)ja torjunta-asentojen (-879±507) valmistautumisen ajallisesti aikaisemmin kuinharjoitellut ja nuori maalivahti suhteessa pelaajan palloon osumiseen.3) Kokeneen maalivahdin esiaktiivisuuksien alkuajankohta ja lihasaktiivisuuksienmaksimiarvo (EMG) havaitaan etureidestä vastus lateralis -lihaksesta (VL),pohkeesta ulommasta lateral gastrocnemius -lihaksesta (LG), etusäärestä tibialisanterior -lihaksesta (TA) ja niskan/yläselän trapezius-lihaksesta (TR) ajallisestihuomattavasti aikaisemmin kuin nuorelta maalivahdilta.4) Kokeneen maalivahdin keskimääräinen <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärä (3.2±1,9kertaa/rangaistuslaukaisu) ja <strong>fi</strong>ksaatioiden kokonaiskesto (4294±2983ms/rangaistuslaukaisu) on suurempi rangaistuslaukauksen aikana kuinharjoitelleella ja nuorella maalivahdilla.5) Kokeneella maalivahdilla ennakoivassa toiminnassa <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärällä(maksimissaan 5 <strong>fi</strong>ksaatiota/rangaistuslaukaisu), <strong>fi</strong>ksaatioiden aloitusajankohdalla(noin -4000…-3000 ms) ja <strong>fi</strong>ksaatioiden suoritusjärjestyksellä oli merkitystäpallon osumasektorin ennakointiin maalivahdin eduksi.Näiden havaittujen maalivahdin ennakoivan toiminnan, taidonhallinnan jatoimintaerojen alustavien tulosten pohjalta kokenut maalivahti saavutti tutkimuksessamyös muiden tutkijoiden tutkimuksiin perustuen (torjuntaprosentti > 30 %) erittäinhyvää tasoa olevan 45,00 % suuruisen torjuntaprosentin. Harjoitelleen maalivahdintorjuntaprosentti oli samoten hyvää luokkaa 38,46 %, sitä vastoin nuoren maalivahdintorjuntaprosentti luokiteltiin ei onnistuneet maalivahdit -luokitukseen tuloksella 26,32%.Avainsanat: maalivahti, rangaistuslaukaus, ennakoiva toiminta
Hänninen, Marko Juhani. Goalkeeper’s anticipatory organization during the penaltykick in soccer. Sports Technology Program, Department of Biology of PhysicalActivity. University of Jyväskylä, Vuokatti. <strong>20</strong>08, 74 <strong>page</strong>s.The penalty kick in soccer is quick and stressful situation for both the goalkeeper andthe kick performing player. This implies that there is not much time for informationprocessing or adjustment of motor action after the player’s kick and, therefore,anticipatory processes play probably a central role in successful performance of thegoalkeeper and player.The purpose of the present experiment was to develop a new integrated test system anduse it to study goalkeeper’s anticipatory organization and the performancecharacteristics between young, practiced and experienced goalkeepers during thepenalty kick in as normal soccer environment as possible. In this study, we had threesubjects, they were all right-handed and they all have experience in taking penaltykicks; one young (age 9 years and with minimum of 2 years practicing soccer), onepracticed (age 16 years and with minimum of 9 years practicing soccer) and oneexperienced goalkeeper (age 49 years and with minimum of 43 years practicing soccerand still playing Finnish 2nd division level).The developed new integrated test system was used to capture goalkeeper’s and player’smotions simultaneously by two High Speed DV cameras and to track goalkeeper’s eyemovements with the EyeLinkII -tracker. In order to record the instant of activation ofmuscles in relation to performance, EMG was recorded from right leg m. tibialisanterior (TA), m. lateral gastrocnemius (LG), m. vastus lateralis (VL) and neck/arm m.trapetzius (TR) with the EMG –data logger/system and additionally, heart rate’s R-Rinterval was synchronously collected with heart rate monitor. Finally, all the eventswere recorded with the video camera. The velocity of the ball and the accuracy of thekick and position of the goalkeeper in relation to the goal were assessed with the help ofHigh Speed DV camera, and manually analyzed from video records by ten differentsectors painted to the crossbar of the goal.The results showed that the new integrated test system can be used to studygoalkeeper’s anticipatory organization during the penalty kick and also to measure
successfully the performance characteristics between young, practiced and experiencedgoalkeepers. Preliminary results showed that;1) Experienced and practiced goalkeepers’ body movements were according theGoalkeeper’s instruction book (<strong>fi</strong>n. Jalkapallomaalivahdin tekniikat -oppikirjan)during the penalty kick, while on the contrary young goalkeeper wasn’t.2) Experienced goalkeeper started organizing his body for the standby position(-2428±8<strong>20</strong>) and the save position (-879±507) earlier than young and practicedgoalkeepers before the player kicked the ball.3) Experienced goalkeeper’s onset of the pre-activity and maximum value of the postactivity(EMG) measured from right leg m. tibialis anterior (TA), m. lateralgastrocnemius (LG), m. vastus lateralis (VL) and neck/arm m. trapetzius (TR)started earlier than in the young goalkeeper.4) Experienced goalkeeper’s average amount of <strong>fi</strong>xations (3.2±1,9 times/penalty kick)and total duration of <strong>fi</strong>xations (4294±2983 ms/ penalty kick) were higher thanyoung and practiced goalkeepers’ during the penalty kicks.5) Experienced goalkeeper’s individual anticipatory organization test setup indicatedthat the amount of <strong>fi</strong>xations (maximum 5 <strong>fi</strong>xation/penalty kick), onset of the<strong>fi</strong>xations (approximately -4000…-3000 ms) and order of the different <strong>fi</strong>xationtargets were crucial for anticipating the ball’s hitting sector in advance and thisfeature led on to the goalkeeper’s successful performance.Those analyzed results based on the goalkeeper’s anticipatory organization, skilledaction and performance characteristics showed that the experienced goalkeeper can bereach penalty save percent as high as 45,00 %. The successful goalkeepers’ level(penalty save percent > 30 %) has been noted by other researchers in their own research.The practiced goalkeeper’s save percent was also high, 38,46 %, while on the contrarythe young goalkeeper belongs to the non successful goalkeeper classi<strong>fi</strong>cation with thepenalty save percent 26,32 %.Keywords: goalkeeper, penalty kick, anticipatory organization
SISÄLTÖTIIVISTELMÄ ............................................................................................................. 2SISÄLTÖ ..................................................................................................................... 61 JOHDANTO ......................................................................................................... 82 RANGAISTUSLAUKAUS JA MAALIVAHTI .................................................. 103.1 Rangaistuslaukaus ja pallon liikenopeus ................................................... 103.2 Maalivahdin tekniikat ............................................................................... 113.3 Maalivahdin torjuntasektorit ..................................................................... 123.4 Maalivahdin strategiat rangaistuslaukauksessa .......................................... 133.5 Laukaisijan strategiat rangaistuslaukauksessa ........................................... 133 MAALIVAHDIN TOIMINNAN ORGANISOINTI ............................................ 153.1 Taito-ominaisuudet ................................................................................... 153.2 Hermolihasjärjestelmä .............................................................................. 163.3 Reaktionopeus .......................................................................................... <strong>20</strong>3.3.1 Reaktionopeuteen vaikuttavat tekijät ............................................ 223.4 Ennakointi ................................................................................................ 223.5 Point of No Return -käsite ........................................................................ 263.6 Silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot ........................................................................ 293.7 Lihasaktiivisuus (EMG)............................................................................ 333.8 Syke ja HRV............................................................................................. 354 TUTKIMUSONGELMAT JA HYPOTEESIT ..................................................... 395 TUTKIMUSMENETELMÄT.............................................................................. 404.1 Tutkimusryhmä ja koehenkilöt .................................................................. 404.2 Testiprotokolla .......................................................................................... 414.3 Laitteisto, tiedonkeruu ja -prosessointi...................................................... 454.4 Tilastollinen käsittely ................................................................................ 465 TULOKSET ........................................................................................................ 475.1 Integroitu mittausjärjestelmä ..................................................................... 475.2 Maalivahdin ennakoivan toiminnan organisointi ....................................... 495.3 Maalivahtien toimintaerot ja taidonhallinta ............................................... 536 POHDINTA ........................................................................................................ 59
7 LÄHTEET ........................................................................................................... 698 LIITE 1: Nuoren maalivahdin HRV-analyysi ....................................................... 73
1 JOHDANTOUseissa urheilulajeissa; jääkiekossa, pesäpallossa, kriketissä, squashissa ja tenniksessäon useita eri pelinaikaisia suorituksia, joissa tapahtuman reagointiin, ajoituksiin jasuorituksen vaatimaan toimintaan jää todella minimaalisesti aikaa, jopa vain muutamiasatoja millisekunteja (Kulmala <strong>20</strong>06; Land ym. <strong>20</strong>00; Panchuk ym. <strong>20</strong>06; Jackson ym.<strong>20</strong>07; Abernethy ym. <strong>20</strong>01). Jalkapallossa yksi tällainen nopea tapahtuma onrangaistuslaukaisu.Rangaistuslaukaus. Jalkapallossa tasaisissa otteluissa voittaja voi ratketa jopa yhteenpuolustavan joukkueen rangaistusalueella tehtyyn sääntöjen vastaiseen virheeseen, jostayleensä tuomitaan rangaistuslaukaus hyökkäävälle joukkueelle. Useistarangaistuslaukauksista muodostuvaa rangaistuslaukaisukilpailua käytetään suurissaarvoturnauksissa pudotuspeleissä, joissa ottelu on varsinaisen peli- ja jatkoajan jälkeentasan, ottelun voittajan ja jatkoonpääsijän selvittämiseksi. Näiden erityispiirteidenjohdosta rangaistuslaukaus synnyttää nopean ja stressaavan tilanteen niin torjuntaanvalmistuvalle maalivahdille kuin rangaistuslaukaukseen keskittyvälle pelaajallekin.Morya ym. (<strong>20</strong>03) toteaa, että rangaistuslaukaukseen on kiinnitetty hyvin vähänhuomiota, vaikkakin se rooli voi olla todella ratkaiseva suurissa arvoturnauksissa, kutenJalkapallon Maailmanmestaruuskisoissa. Vielä 80-luvulla vain puolet Italian liiganpääsarjan joukkueista ottivat harjoittelussaan huomioon yksittäiset rangaistuslaukaukset.Huomioiden ammattipelaajien laukaisutarkkuuden ja maalivahdin torjuntaantarvitseman ajanjakson on yllättävää, että pelaajat epäonnistuvat 25–33 %suorittamissaan rangaistuslaukauksissa (Kuhn 1988; Franks ja Hanvey 1997). Tätätukee myös Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>05), joka havainnoi simuloidussa ammattimaalivahtienavulla suoritetussa koejärjestelyissä epäonnistuneeksi rangaistuslaukauksien torjujiksimaalivahdit, joiden torjuntaprosentti on alle 30 % ja onnistuneiksi maalivahdittorjuntaprosentiltaan 37–63 %. Toisaalta lajin, pelaajien ja maalivahtien fyysistenominaisuuksien ja jopa pelivälineen eli jalkapallon pintamateriaalin muutoksista johtuvapallon liikenopeuden kasvu nopeuttaa entisestään peliä ja täten vähentäärangaistuslaukaustapahtumaan liittyviä pelaajan ja maalivahdin vaatimia reaktioaikoja.
9/74Täten nopeisiin tapahtumiin eri urheilulajeissa, kuten tähänkin maksimissaan vainmuutamia satoja millisekunteja kestävään rangaistuslaukaukseen, vaaditaantapahtumaan liittyvää ennakointia ja vihjeitä. Järvilehto (1994) esitteli kirjassaan eliö–ympäristö - järjestelmän teorian (eng. organism–enviroment -theory), joka muodostaavain ja ainoastaan yhden järjestelmän teorian perinteisen kahden järjestelmänoletuksesta eli ärsyke–vaste -järjestelmä teoria (eng. stimulus–responce -theory). Tämäeliö–ympäristö -järjestelmän vaihtoehtoinen teoria tuo uusia näkemyksiä myösurheilulajien ja siihen liittyvän tutkimuksen saralle. Järvilehto ym. (<strong>20</strong>07) ”organism–enviroment” -teoria, jossa hermojärjestelmä ei ole vain järjestelmä, joka vastaanympäristön ärsykkeeseen (eng. stimuli), vaan järjestelmä organisoituu ennakolta kehonelementtien ja ympäristön ainesten kanssa tulevan tapahtuman vaatimaksi vasteeksi(eng. responce). Tämän ennakointiprosessin hallinta ja organisoituminen voi osaltaanselittää rangaistuslaukauksissa hyvin onnistuneiden maalivahtien nopeaa, oikea-aikaista,tuloksellista toimintakykyä ja eteenkin saavutettua toiminnan tulosta; torjuttuarangaistuslaukausta.Tämän mahdollisimman luonnollisissa olosuhteissa toteutetun kenttätutkimuksentarkoituksena oli kehittää uusi, eri järjestelmistä integroitu mittaus- jaanalysointimenetelmä, jonka avulla voitaneen tutkia eri-ikäisten maalivahtienrangaistuslaukaukseen liittyviä toimintaeroja, taidonhallintaa ja ennakoivan toiminnanmuodostumista. Tutkimuksen tulokset saattavat myös auttaa ymmärtämäänyleisemminkin taidon hallintaan suuntautuvan oppimisen prosesseja ja sitä tukevaavalmentamista sekä olla pohjana ennakoivan toiminnan jatkotutkimuksiin eri taitolajienkeskuudessa.
10/742 RANGAISTUSLAUKAUS JA MAALIVAHTI3.1 Rangaistuslaukaus ja pallon liikenopeusRangaistuslaukaus. Jalkapallossa rangaistuslaukaus tuomitaan, kun puolustava joukkuerikkoo hyökkäävän joukkueen pelaajaa omalla rangaistusalueella sääntöjen vastaisesti.Rangaistuslaukaus suoritetaan yhden hyökkäävän joukkueen pelaajan voiminrangaistuspilkun etäisyyden ollessa nuorten sarjoissa 7.5 metriä maaliin, jonka korkeuson 2 metriä ja leveys 5 metriä. Aikuisten sarjoissa etäisyys on 11 metriä ja maalinkorkeus on 2.44 metriä ja leveys 7.32 metriä. Rangaistuslaukauksen aikana muutpelaajat ryhmittyvät rangaistusalueen ulkopuolelta. Nykysääntöjen mukaan puolustavanjoukkueen maalivahti saa liikkua pystytolppien väliin merkityllä maaliviivalla vapaastiennen rangaistuslaukaisua. Rangaistuslaukaus hyväksytään maaliksi vasta, kun kokopallo on ylittänyt maaliviivan ja epäonnistuneeksi mikäli maalivahti torjuu pallon.Toisaalta peli jatkuu normaalisti, mikäli maalivahdin torjunnan jälkeen pallo pysyypelikentällä ja täten hyökkäävällä joukkueella on vielä suuri mahdollisuus päättäätilanne onnistuneeseen maalintekoon. (SUOMEN PALLOLIITTO <strong>20</strong>07, 39–41.)Pelipallo. Nuorten sarjoissa (alle E10) pelipallo on kooltaan 3 ja painoa pelipallolla on270–3<strong>20</strong> grammaa ja hieman vanhempien sarjoissa (E11–D13) koko on 4 ja paino 340–390 grammaa. Sen sijaan aikuisten (sarjat yli C14) sarjoissa pelipallon koko on 5 japaino vaihtelee 410–450 gramman välillä. (SUOMEN PALLOLIITTO <strong>20</strong>07, 10–11;SUOMEN PALLOLIITTO <strong>20</strong>06)Jalkapallon liikenopeus. Jalkapalloon liittyvissä tutkimuksissa on pallon liikenopeudentodettu vaihtelevan rangaistuslaukauksessa noin 14–30 m/s (Savelsbergh ym. <strong>20</strong>05;Morya ym. <strong>20</strong>04; Physicsweb 1998) ja esimerkiksi nuorten sarjoissa 7.5 metrinetäisyydeltä suoritettavaan rangaistulaukauksen torjuntaan jää maalivahdilla aikaakokonaisuudessaan vain noin 250–535 ms ja täten muodostaen erittäin nopeantapahtumasarjan kokonaisuudessaan. Morya ym. (<strong>20</strong>03) toteaa pallon nopeuden olevanrangaistuslaukauksissa 75 km/h ja tätä nopeutta pidetään rajana onko rangaistuslaukaisu
11/74hidas vain nopea. Aikuisten maaleihin laukaistuna pallon lentorata rangaistuspilkultamaaliviivan ylitykseen vaatii siis noin 600 ms.3.2 Maalivahdin tekniikatMaalivahdin tekniikka koostuu seuraavista perustekijöistä:1. Tasapaino on yksi tärkeimmistä maksiminopeuden ja tehon sekä varmuudentekijöistä.2. Joustaminen käsillä ja muillakin sääntöjen sallimilla vartalon osilla on tärkeä osapallon hallintaa.3. Maalivahdin pelin kokonaisuus on nykyaikaisessa jalkapallossa yhä enemmänaktiivisuutta pallon kanssa. Ennen pallon vangitsemista on jo otettava huomioonerilaisten syöttöjen mahdollisuudet. (SUOMEN PALLOLIITTO 1999, 5.)Maalivahdin valmistautuessa torjuntaan kehon liikkeet muodostuvat kolmesta eriasennosta seuraavassa järjestyksessä:1. Valmiusasennossa kaikki on lähes valmista; kädet riittävän leveällä, tasapainohyvä ja paino lievästi päkiöillä.2. Torjunta-asennossa kaikkien nivelten kulmat pienenevät ja asento ontasapainoinen, mikäli siitä pystyy tarvittaessa lähtemään juoksemaan sujuvasti.3. Lähtö-asennossa maalivahti kallistaa ylävartaloaan ja lähtee valmistuneenajuoksemaan palloa vastaan maaliltaan. (SUOMEN PALLOLIITTO 1999, 6–7.)Heittäytyminen maahan kauas. Maalivahdin heittäytyessä maahan kauas laukauksentorjuakseen, torjunta-asento on matala ja jalkojen leveys hieman suurempi kuinnormaalisti. Lisävauhdin saamiseksi torjuntaa, maalivahti voi ottaa pallopuoleisellajalalla lisäaskeleen vauhdin lisäämiseksi tai molemmilla jaloilla sivuttaisen hypyn.Käsien liikkeellä lisätään ponnistukseen vauhtia. Vartalo on ilmalennon aikanakyljittäin, ei vatsallaan ja ilmalennon aikana on kyettävä arvioimaan ylettyykö palloonkahdella kädellä, molempien käsien ollessa kosketushetkellä pallon takana (varsinkin
12/74pallon tullessa kovalla vauhdilla). Palloa, jota ei saada vangittua kahdella kädellä,ohjataan yhdellä kädellä pois maalilta. (SUOMEN PALLOLIITTO 1999, 18–19.)Heittäytyminen ylös kauas. Maalivahdin heittäytyessä ylös kauas voi olla aikaa ottaalisä-askelia torjunta-asennosta. Käsien liikkeellä tehostetaan ponnistusta ja kädetjohtavat koko liikettä ja ne viedään lyhintä tietä palloon. Vartalon hallinta on tärkeääilmalennon aikana ja maahantuloon valmistaudutaan vankalla otteella pallosta. Pallo jakädet koskettavat ensimmäisenä maata ja niiden perässä muu vartalo kohtaa maanjäntevästi ja pyöreästi. (SUOMEN PALLOLIITTO 1999, <strong>20</strong>–22.)3.3 Maalivahdin torjuntasektoritRangaistuslaukaisijan osuma-alueet aikuisten sarjoissa käytettäviin maaleihin (leveys 11metriä x korkeus 2.44 metriä) määritteli Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>05) simuloidussarangaistuslaukauksessa kuuteen suorakulmaiseen alueeseen, suuruudeltaan 0.81 m x1.50 m. Tämän osuma-alue jaon mukaisesti jalkapallomaalin vasemman puoleltavalittiin 1.5 metriä etäisyydeltä pystytolpasta alue maalivahdin suuntaan eli vaakatasoonja valittu alue jaettiin vielä pystysuuntaisiin kolmeen erilliseen 0.81 metrin alueeseen,täten muodostaen kolme erillistä osuma-aluetta, sama jako toistettiin myös oikeallepuolelle maalia saaden yhteensä kuusi erillistä osuma-aluetta. Näiden kuuden sektorienmahdollinen hahmottaminen ennakkoon lisättynä mahdollisesti rangaistuslaukaisijastasaatavien vihjeisiin esimerkiksi tukijalan paikka pallon suhteen ennen laukaisua, voivatauttaa maalivahtia päättämään jo ennakkoon torjunnan oikea suunta sekä ajoitus, tätenlisäten huomattavasti tähän nopeaan tapahtumaan liittyvään maalivahdin suoritukseenliittyvään reagointiaikaa. Maalivahdin torjunta-alueeseen liittyviä sektorit voidaanhavainnoida myös torjunta vaihtoehdoiksi (eng. alternatives). Järvilehto ym. (<strong>20</strong>07)toteaa: ”Kun koehenkilö hallitsee kokonaistapahtuman, tapahtuman eri vaihtoehdotaktivoituvat samanaikaisesti jo heti suorituksen alussa ja eri ympäristötapahtumat vainvalitsevat näistä vaihtoehdoista sopivimman.” Maalivahdin rangaistuslaukaukseen jayleensäkin eri pelitilanteisiin liittyviin torjunta-asentoihin on hyvä olla tietoineneteenkin näiden harjoittelulla avulla systemaattisesti opittujen ”vaihtoehtojen”yhtäaikaisesta olemassaolosta ja niihin liittyvästä ”ärsykkeestä”.
13/743.4 Maalivahdin strategiat rangaistuslaukauksessaMorya ym. (<strong>20</strong>03) tutkimuksessa todetaan Kuhnin (1988) mukaisesti, ettämaalivahdeilla on kaksi eri strategiaa:1. Maalivahti päättää jo ennakkoon sattumanvaraisesti mihin kulmaan hän”sukeltaa” hetki ennen rangaistuslaukausta tai rangaistuslaukaisijan osuessapalloon.2. Maalivahti yrittää ennakoida pallon suunnan rangaistuslaukaisijasta saatavienvihjeiden (eng. cues) perusteella ja ”sukeltaa” vihjeiden antamaan suuntaanhieman ennen rangaistuslaukaisijan osumista palloon.Strategia 2. Sovellettaessa maalivahdin strategiassa 2. on erittäin tärkeää millointorjuntaan liittyvä ”sukeltaminen” alkaa. ”Sukeltamisen” liian aikainen toteuttaminenantaa mahdollisuuden rangaistuslaukaisijalle reagoida maalivahdin liikkeeseen jamuuttaa laukauksen suuntaa juuri ennen laukaisua. ”Sukellus” liian myöhään taas eiehkä anna maalivahdille tarpeeksi aikaa laukauksen torjuntaan eteenkin, jos pallo osuulähelle pystytolppaa ja/tai laukaisu on erittäin kova. Laukaisija saavuttaa parhaanlopputuloksen rangaistuslaukauksessa, jos maalivahdin liikkuminen maaliviivalla alkaakeskiarvoltaan noin 400 ms ennen palloon osumista. Laukaisijan onnistumisessahavaitaan alentumista, jos maalivahti aloittaa liikkumisen maaliviivalla vasta 150 msennen palloon osumista. (Morya ym. <strong>20</strong>03.)3.5 Laukaisijan strategiat rangaistuslaukauksessaMorya ym. (<strong>20</strong>03) tutkimuksessa todetaan laukaisijoilla olevan samoten kaksi eristrategiaa:1. Laukaisija päättää jo ennakkoon mihin hän rangaistuslaukauksen laukaisee ja eivälitä maalivahdin liikkeistä ennen rangaistuslaukaisua ns. avoin silmukka (eng.open loop). Tätä strategiaa käytti kyseiseen tutkimukseen osallistuneistapelaajista 22 %.
14/742. Laukaisija yrittää ottaa huomioon ennakkoon maalivahdin liikkeet ennen palloonosumista ja laukaista pallon maalin vastakkaiseen suuntaa mihin maalivahdintorjuntaliike on suuntautunut. Tätä strategiaa kutsutaan ns. suljetuksi silmukaksi(eng. closed loop) ja sitä käytti 78 % tutkimukseen osallistuneista pelaajista.Van der Kamp (<strong>20</strong>06) on käyttänyt tutkimuksessaan strategiasta 1. nimitystä maalivahtiriippumaton(eng. keeper-independent) ja strategiasta 2. nimitystä maalivahtiriippuvainen(eng. keeper-dependent) suoritus. Tutkimuksessa todetaan myösrangaistuslaukaisijan suorituskyvyn heikkenemistä maalivahdin ennakoinninhuomioonottamisessa liian myöhäisessä vaiheessa. Tämän liian myöhäisenlaukaisusuunnan muutoksen on todettu tutkimuksessa lisäävän virhesuorituksia javähentävän laukaisutarkkuutta. Aikaisempien tutkimustulosten (Morya ym. <strong>20</strong>03; Vander Kamp <strong>20</strong>06; Savelsbergh ym. <strong>20</strong>05) perusteella on niin torjuntaan valmistuvallemaalivahdille kuin rangaistuslaukaisua suorittavalle pelaajallekin elintärkeää eriliikesuorituksien oikea-aikainen ajoitus ja tapahtuvaan liittyvä ennakoiva toiminta.
15/743 MAALIVAHDIN TOIMINNAN ORGANISOINTI3.1 Taito-ominaisuudetTaito tarkoittaa kykyä omaksua erilaisia liikemalleja liikevarastoksi, käyttääomaksuttuja liikemalleja uusien liikkeiden oppimiseen, kehittää ihanteellinensuoritustekniikka sekä soveltaa opittua suoritustekniikkaa muuttumattomissa japoikkeuksellisissa olosuhteissa ja tilanteissa. Taitava suoritus on kehittynyt yhteistyöstäkeskushermoston ja aistitoimintojen välillä. (Rinkinen <strong>20</strong>02, 15.)Taidon opettaminen jaetaan kolmeen eri vaiheeseen (Sääkslahti ym. <strong>20</strong>07); Kognitiiviseen eli varhaiseen vaiheeseen, jossa leikkimisen ja kokeilemisen sekätutkimisen kautta lähestytään harjoiteltavaa lajia ja sen liikeratoja. Assosiatiiviseen eli välivaiheeseen, jossa toistojen ja niistä annattavienpalautteiden avulla lajiin liittyviä taito-ominaisuuksia ja liikeratojavakiinnutetaan. Automaatiovaiheeseen eli lopulliseen vaiheeseen, jossa liikerataan/suoritukseenvaadittava taito hallitaan ja lisähaasteita ”automatisoituun” liikkeeseen saadaanesim. suorituksen nopeutta lisäämällä.Taitoa harjoiteltaessa on tärkeää tietää täten tarkasti tavoiteltava tekniikka. Yleensätutkimuksiin on valittu joku varsin yksinkertainen liike, jonka onnistumista on ollutmelko yksinkertaista arvioida esim. eri tavoin tapahtuvia pallonheittoja. Taidonkehittyessä segmenttien nopeudet ovat suurentuneet, nivelkulmat muuttuneet ja liikeratatasoittunut sekä muuttunut tarkoituksenmukaisemmaksi karsien ylimääräisiä liikkeitä.Taidon tutkimisen ongelmana on taidon laaja käsite ja vaikea mitattavuus, yleensäkintaitoa ja taidon oppimista on tutkittu suhteellisen vähän. (Rinkinen <strong>20</strong>02, 5–6.)Lajitaitavuuden harjoittelun pitää lisääntyä keskimäärin 7. ikävuodesta eteenpäin, muttayleistaitojen ja koordinatiivisten edellytyksien kehittäminen ja vakiinnuttamista pitääjatkaa edelleen. Tekemällä paljon lajiharjoituksia hermoston, lihaksiston ja muiden
16/74kudosten yhteistoiminta hioutuu yhteen ja suorituksesta tulee taidokas.Kokonaissuoritukseen rakentuvat lajit (esim. juoksu, hiihto, uinti, luistelu) ovat tärkeitäkaikille koko lapsuuden ajan. Mahdollisimman monen lajin osaaminen antaa laajanpohjan tehtäessä lopullista lajivalintaa 10–12 -vuotiaana tai hieman myöhemmin. (Meroym. <strong>20</strong>04, 245.)Myös avoin, virikkeellinen ja palautettava antava valmentaja/valmennettava- taiopettaja/oppilas-suhteen avulla saadaan aikaan jatkuvasti kehittyvä optimaalinenharjoittelun tulos. Järvilehto toteaakin (1994, 13):”Opetustyössäni olen tullut siihenvakaaseen käsitykseen, että opettaminen on hedelmällistä ja oppiminen tehokkaintaainoastaan, jos opettaja ja oppilaat muodostavat yhden yksikön, jossa tapahtuvayhteistyö kehittää niin opettajaa kuin oppilastakin. Opettajan tehtävänä ei oletiedonsiirto tai oppilaan arvostelu, vaan oppimisen mahdollisuuksien lisääminen.”Lasten määritelmä hyvästä ohjaajasta jaetaan neljään eri osaa: 1) pitää hyvänjärjestyksen 2) osaa auttaa asioiden oppimisessa 3) saa harjoituksen tuntumaan hyvältä4) on kärsivällinen (SUOMEN PALLOLIITTO <strong>20</strong>00). Täten taidon opettamisessa,kuten jalkapallomaalivahdin suorittamassa rangaistuslaukauksen torjunnassa, onalkeiden opettaminen on aloitettava järjestelmällisesti perusasioista. Tästä edetäänleikkimielisesti suoritustekniikkaa asteittain kehittäen ja rakentavaa valmentajanpalautetta hyväksikäyttäen oppimisprosessissa sekä lopulta yhdistäenrangaistulaukaukseen liittyvät osasuoritukset oikeaoppiseksi suoritustekniikaksi.3.2 HermolihasjärjestelmäHermosto, lihaksisto, jänteet, sidekudokset ja luut muodostavat keskeisen voimantuotonja liikkumisen koneiston (Mero ym. <strong>20</strong>04, 37).Hermosto sisältää kaksi anatomisesti jaettavaa aluetta: 1) keskushermoston elisentraalisen hermoston, johon kuuluvat kallon sisällä olevat aivot ja selkärangan luisensuojuksen sisällä oleva selkäydin 2) ääreishermoston eli perifeerisen hermoston, johonkuuluvat aivohermot, selkäydinhermot ja autonomisen hermoston hermot (Nienstedtym. 1990, 317). Keskushermostosta viedään käskyjä joko motorisia hermoja
17/74(liikehermoja) tai autonomisia hermoja pitkin kehon ääreisosiin ja sisäelimiin.Ääreishermoston eli perifeerisen hermoston reseptoreista tuodaan viestejäkeskushermostoon sensorisia hermoja (tuntohermoja) pitkin. Autonominen hermoston,jaetaan sympaattiseen ja parasympaattiseen osaan. Sympaattinen hermosto kiihdyttääelintoimintoja ja parasympaattinen hidastaa niitä. Keskushermoston ylimmällä elikortikaalisella aivotasolla taltioidaan ja taltioidaan tietoja, ihmisen henkinen kapasiteettija toiminnan keskus sijaitsee täällä. Selkäytimen jaokkeen etuosasta eli etujuurestasaavat alkuunsa motoriset hermot eli liikehermot, joiden aksonit vievät tietoa lihaksiin.Sensoriset hermot sen sijaan kulkeutuvat keskushermostoon selkäytimen takajuurenkautta vieden tietoa aivoihin päin. Motoriset ja sensoriset hermot ovat yhteydessätoisiinsa välittäjähermosolujen kautta ja niiden aktivaatiomuutosten avulla säädelläänärsyyntyvyyttä ja refleksitoimintoja selkäytimen tasolla. Keskushermostosta tietoaviedään lihaksiin keskushermostosta lähteviä liikehermoja (- ja -motoneuroneja)pitkin. Suurin osa ihmisen tahdonalaisista lihaksista saa hermotuksensa selkäytimestä(selkäydinhermot) ja vain pieni osa, lähinnä pään alueella olevista, lihaksista saahermotuksensa suoraan aivohermoista. Tiedonsiirto hermolihasliitoksessa muodostetaanhermosolujen avulla ja se koostuu runko-osasta (soma), tietoa soluun tuovista haaroista(dendriitit) ja tietoa ulos solusta vievistä haarasta (aksoni). Aksoni jakautuu haaroihinmotorisessa päätelevyssä, lihassolujen päällä. (Mero ym. <strong>20</strong>04, 37–41.)Hermoimpulssin (aktiopotentiaalin) kulkunopeus on riippuvainen hermosolunpaksuudesta eli mitä paksumpi hermosolu sen nopeampi kulku ja myeliinitupesta,myeliinitupellinen johtaa nopeammin (Enoka <strong>20</strong>02, 235). Näin ollen hermoimpulssienjohtumisnopeus voi vaihdella muutamasta metristä per sekunti yli 100 metriin persekunti (Enoka <strong>20</strong>02, 235) ja näillä eroilla on huomattavaa merkitystä nopeudentuottamisessa urheilussa. Supistumiskäsky (aktiopotentiaali) tulee sähköisenä viestinämotorisia hermoja pitkin ja siirtyy kemiallisen välittäjäaineen, asetylkoliinin, avullahermolihasliitoksen kautta lihassoluihin (Enoka <strong>20</strong>02, 232).Voimantuoton biomekaaniset periaatteet (Mero ym. <strong>20</strong>04, 53):Lihasmekaaniset tekijät: lihastoiminta lihaspituus ja nivelkulma
18/74voima-aika -riippuvuusvoima-nopeus -riippuvuuselastiset osat / esivenytyslihasrakenneHermostolliset tekijät: refleksitoiminta esiaktiivisuus hermoston kokonaispanosHermolihasjärjestelmälliset tekijät (kokonaisuus):lihasjäykkyys (muscle stiffness)Lihastoiminta jaetaan lihaspituuden muutoksen perusteella: 1) isometriseen, jossa eitapahdu liikettä ja lihaspituus ei muutu 2) dynaamiseen, jossa syntyy liikettä.Dynaaminen liike jaotellaan vielä eksentriseen liikkeeseen, jossa lihaspituus pitenee jakonsentriseen liikkeeseen, jossa lihaspituus lyhenee (Komi <strong>20</strong>03, 5). Suurimmanmaksimivoiman lihas tuottaa eksentrisessä toiminnassa, sitten isometrisessä ja vähitenvoimantuottoa havaitaan konsentrisessa toiminnassa (Enoka <strong>20</strong>02, 273). Voiman jasarkomeerin pituuden välisen yhteyden perusteella voidaan päätellä saman yhteydenvallitsevan myös lihassolun pituuden ja voiman välillä eli suurin voima tuotetaansarkomeerin keskipituuksilla (Enoka <strong>20</strong>02, 258).Lihasten mekaanisen mallin ns. Hill-mallin vuodelta 1938 mukaan lihaksella onsupistuva osa ja elastinen osa. Elastisilla osilla on kyky varastoida itseensä energiaa,kun aktiivista lihasta venytetään ja purkaa tämä varastoitunut energia ylimääräisenävoimana lihaksen supistuessa välittömästi venytyksen jälkeen (Enoka <strong>20</strong>02, 259).Komi (<strong>20</strong>03) mukaan Finni ym. (<strong>20</strong>01) on havainnoinut, että polven ojennustatutkittaessa vastus lateralis -lihaksen (VL) lihassolukimppu lyheni konsentrisessavaiheessa ja pitenee eksentrisessä vaiheessa. Lyhenemisen havaittiin konsentrisessavaiheessa olevan pienempi suuruudeltaan (2,9 ± 1,4 senttimetriä) kuin piteneminen (5,1± 1,6 senttimetriä) eksentrisessä vaiheessa. Nämä pituuden muutokset eivät ole ehkäpä
19/74riippuvaisia lyhenemisen tai pitenemisen nopeudesta. Kevennyshypyissä (eng.countermovement jumps, CMJ) käytetään hyväksi lihaksen pitenemistä ennenkonsentrista vaihetta ja tätä kutsutaan yleisesti elastisuudeksi. Pudotushypyissä (eng.drop-jumps, DJ) todettiin lihasolukimpun lyhenevän ja varsinainen venymis-lyhenemissyklioli nopeampi. (Komi <strong>20</strong>03, 193.)Luurankolihaksella on luonnostaan kyky säätää voimantaso tarkasti tarpeen mukaan.Ominaisuus perustuu tosiasiaan, jossa lihasten supistuvien elementtien toimintanopeuson ratkaiseva tekijä. Kuorman ollessa pieni voima tuotetaan kasvattamalla lihaksenlyhenemisen nopeutta, vastaavasti kuorman ollessa suuri voimantuotto säädetäänvähentämällä lihaksen lyhenemisnopeutta riittävästi. Tämä voiman ja lihaksenlyhenemisnopeuden välillä vallitsee riippuvuussuhde, voima–nopeussuhde (eng. force–velocity relationship), jonka ovat Fenn ja Mars (1935) havainnoineet ensimmäisenä.Voima–nopeussuhteella on suorassa suhteessa lihasolun toiminnalliseen yksikköönmuutoksiin eli sarkomeerien poikittaissilloissa tapahtuviin mekanismeihinlihassupistuksen aikana. Eri lihasten lyhenemisnopeudet eroavat huomattavastitoisistaan muun muassa rakenteellista epäyhteneväisyyksistä johtuen. (Komi <strong>20</strong>03,123.)On todettu lihasten syttymistiheyden (eng. <strong>fi</strong>ring rate) kasvavan suhteessa voimantuotonkasvuun. Tämä ominaisuus voi merkitä sitä, että lisääntynyt heräte aktiivisen lihaksenmotonneuronialtaaseen lisää kaikkien motoristen yksiköiden syttymistiheyttä.Motoristen yksiköiden syttymistiheydessä on sopusointua sekä ajan että voimansuhteen, ominaisuus on nimeltään ”yhteisohjaus” (eng. common drive).Hermolihasjärjestelmä ei ohjaa aktiivisen lihaksen motorisia yksiköitä yksittäin vaanyhteneväisellä tavalla, toisin sanoen motoneuronialtaan vaikutusalueella motoristenyksiköiden syttymistiheys vaihtuu samanaikaisesti joko lisääntyen tai väheten. (de Lucaym. 1982.) On myös todettu aikaisemmin rekrytoitavien motoristen yksiköidensyttymistiheyden olevan suurempi kuin myöhemmin rekrytoitavien motoristenyksiköiden. Yksi selitys tälle on, että myöhemmin rekrytoituvia eli nopeita motorisiayksiköitä ohjataan pienemmällä syttymistiheydellä aluksi, koska ne väsyvät nopeamminkuin hitaat motoriset yksiköt. Nopeiden motoristen yksiköiden johdosta lihaksella onkyky varastoida voimantuottokapasiteettia lyhyisiin ajanjaksoihin kuten kilpailuihin jahätätilanteisiin. (de Luca & Erim 1994.)
<strong>20</strong>/74Lihasten venytys refleksin rooli voimantuotossa venymis-lyhenemis-syklin (eng.stretch-shortening cycle, SSC) aikana ja tähän liittyvä suorituksen aikainenpotentiaali/tehokkuus riippuu kolmesta fundamentaalisesta ominaisuudesta;1. oikein ajoitettu lihasten esiaktiivisuus ennen eksentristä vaihetta,2. lyhyt ja nopea eksentrinen vaihe ja3. välitön siirtyminen (lyhyt viive) venytys-vaiheen (eksentrinen) ja lyhenemisvaiheen(konsentrinen) välillä. (Komi <strong>20</strong>03, 195.)3.3 ReaktionopeusKehon reaktionopeus on eräs nopeuden lajeista ja se jaotellaan nopeuden mukaanseuraavasti:1) Reaktionopeus2) Räjähtävä nopeus3) Liikkumisnopeus maksimaalinen submaksimaalinenReaktionopeudella tarkoitetaan kykyä reagoida nopeasti johonkin ärsykkeeseen esim.laukaus ja reagointi lähtötelineissä pikajuoksussa ja lähes kaikissa palloilulajeissatarvitaan reaktionopeutta tehtäessä ratkaisuja pelin eri tilanteissa. (Mero ym. <strong>20</strong>04, 293.)Räjähtävällä nopeudella tarkoitetaan lyhytaikaista, yksittäistä ja mahdollisimmannopeasti suoritettavaa liikesuoritusta. Se on ratkaisevasti riippuvainen nopeusvoimasta.Hyviä esimerkkejä ovat lyönnit, heitot, iskut, laukaukset ja hyppyjen ponnistukset.Liikkumisnopeudella tarkoitetaan nopeaa siirtymistä paikasta toiseen ja se voidaanjakaa maksimaaliseen (nopeudet 96–100% vetomatkan ennätyksestä eli maksimista) jasubmaksimaaliseen (nopeudet yleensä 85–95% maksimista). (Mero ym. <strong>20</strong>04, 293.)
21/74Reaktionopeus jaetaan esimotoriseen ja motoriseen aikaan. Esimotorisella ajallatarkoitetaan aikaa, mikä kuluu ärsykkeestä lihasaktiivisuuden (EMG) alkuun toiminnansuorittavissa lihaksissa. Motorinen aika on se aika, mikä kuluu lihasaktiivisuuden alustavoimantuoton alkuun. Tunnetuin reaktioajan mittaaminen on pikajuoksunkilpailutilanteessa, missä arvokilpailuissa saadaan välittömästi laukauksen jälkeenreaktioajat kuuloärsykkeeseen. Lyhyimmät reaktioajat pikajuoksussa ovat hieman yli0.100 s ja kyseistä 0.100 s rajaa pidetään vilppilähdön rajana. (Keskinen ym. <strong>20</strong>04,164.)Tyypilliset reaktioaikojen vaihtelualueet (esim. Mero ym. 1990) ovat seuraavat:Kuuloreaktio 0.100–0.160 sNäköreaktio 0.140–0.<strong>20</strong>0 sValintareaktio 0.180–0.240 sFiksaatio-puhe intervallin (FSI), jossa sana lausutaan sen näyttöpäätteeltä visuaalisenhavainnoinnin jälkeen, olevan koetilanteissa <strong>20</strong>0–300 ms ja tämä vastaa jotakuinkinyksinkertaista visuaalista reaktioaikaa. Tutkimuksessa havaittiin, että puheentuottaminen ärsykkeestä eli sanan tai ei-sanan näkeminen tietokoneen näytöltä olilyhyempi ajallisesti kuin yksinkertainen napinpainallus sormenpäällä. (Järvilehto ym.<strong>20</strong>07.) Rangaistuslaukauksessa maalivahdin reaktionopeuden ympäristön ”luomanaärsykkeenä” (eng. stimuli) voi olla esimerkiksi katseen kohdistuminen pelaajantukijalkaan hetki ennen laukausta aiheuttaen lihaksistossa esimotorisen jännityksen jalihasten motorisen vasteen (eng. responce), joka ilmenee esimerkiksi torjuntaanliittyvällä nopealla käsivarsien viennillä sivulle rangaistuslaukauksen torjunta-asennonmuodossa ja jalkalihasten avulla suoritettavalla räjähtävällä ponnistuksella. Maalivahdinsuorituksessa on myös suuri merkitys räjähtävällä nopeudella, mitä nopeamminyksittäinen torjuntaponnistus suoritetaan sitä nopeammin ja laajemmin voidaan peittääpallon laukaisusektori. Useissa urheilulajeissa; jääkiekossa, pesäpallossa ja jalkapallossaon useita eri pelinaikaisia suorituksia, joissa tapahtuman reagointiin ja suorituksenvaatimaan toimintaan jää todella minimaalisesti aikaa, jopa vain muutamia satojamillisekunteja.
22/743.3.1 Reaktionopeuteen vaikuttavat tekijätReaktioaika on yksi taitoon yhteydessä oleva motorisen kyvyn osa-alue. Henkilönkykyyn suoriutua fyysisistä toiminnoista, motorinen kompetenssi/pystyvyys, riippuu;sensorisista kyvyistä: kyky käyttää näkö-, kuulo-, tunto- ja liikeaistejamotorisista kyvyistä: kunto ja koordinaatio eli kyky suoriutua nopeasti tietyistäliikkeistä eri asennoissa, taito eli kyky tehdä liikkeitä optimaalisesti/nopeasti,reaktioaikakehon kokemisesta: kehon kaava (kyky hahmottaa omaa kehoa), kehon kuva(tietoisuus omasta kehosta). (Keskinen ym. <strong>20</strong>04, 185.)Reaktionopeuden kehittyminen painottuu voimakkaasti reaktioajan lyhenemiseen elihermoston kyky käsitellä viestiä ja kuljettaa sitä paranee nopeasti lapsuudessa.Keskinen ym. (<strong>20</strong>04, 185) esittää Markosjan ja Wasjutina (1965) mukaisesti reaktioajanlyhenevän selvästi 6–10 –vuotiailla ja Mero ym. (1990) mukaisesti se lyhenee hiemanmyös 11–15 –vuotiailla. Murrosiän loppuvaiheessa hermoston kehittyminen loppuulähes kokonaan ja se näkyy myös reaktioajan ”hermosto-osan” (esimotorisen ajan)lyhenemisen loppuna. Erityisesti motorisen ajan osuutta voidaanreaktionopeusharjoittelulla hieman parantaa murrosiän jälkeen ja alkuvaiheessa.Reaktioaikaa heikkenee hieman vanhenemisen myötä. Kehittyminen reaktionopeudessavaatii kuitenkin paljon erilaista nopeusharjoittelua ja pitkiä ajanjaksoja. (Keskinen ym.<strong>20</strong>04, 185). Mero ym. (1990, 298) toteaa, että ”reaktionopeutta on harjoiteltavalajinomaisin menetelmin säännöllisesti 2–4 kertaa viikossa.”3.4 EnnakointiJärvilehto ym. (<strong>20</strong>07) toteaa, että ”ennakointia näemme jokapäiväisessä elämässä; kunlähestymme ovea avaimet valmiina kädessä, kun menemme kokoukseen ja ajattelemmeetukäteen esitelmää, kun avaamme kirjan ja mietimme etukäteen kirjailijan sanomaa”.Perinteisessä ärsyke–vaste -järjestelmä teoriassa, nykyaikaisen kognitiivisenpsykologian mukaan, esimerkiksi havaitseminen ja psyykkinen toiminta yleensäkin -nähdään reagoimisena ympäristön ärsykkeisiin ja ärsykkeiden sisäisenä työstämisenä ja
23/74muokkaamisena. Myös psykologinen ajattelu on kautta aikojen perustunut käsitykseen,että ihminen ja ympäristö muodostavat kaksi erilaista jopa vastakkaista järjestelmää.Tämän mukaisesti ajatellaan, että ihminen reagoi ärsykkeisiin, mutta ei suoraan, vaanjuuri sisäisen työstämisen ja käsittelyn kautta. (Järvilehto 1994, 17–19.)Kotchoubey (1998) esittää kolme erillistä teoriaa reaktioihin liittyvien toimintojenpohjaksi:1. Kognitiivisessa lähestymistavassa, jossa ensin havaitaan jokin ulkopuolinentapahtuma eli stimuli ja vasta sen jälkeen toimitaan tapahtuman vaatimallamotorisella toiminnolla, täten konkreettiset vaiheet johtavat ärsykkeestävasteeseen. Tässä teoriassa on sensorinen yksikkö, joka ensin havaitseeärsykkeen, kognitiivinen yksikkö, joka käsittelee ärsykkeen ja määrittäätapahtuman vaatiman vasteen ja lopulta motorinen yksikkö, joka esivalmisteleeja suorittaa halutun vasteen (kuva 1A). Nämä ominaisuudet muodostavatperiaatteen, jossa havainto luo halutun toiminnon.2. ”Modernissa teoriassa” informaation prosessoinnin vaiheet voidaan suorittaalimittäin ajansuhteen. Tässä lähestymistavassa informaatio voidaan siirtääseuraavaan vaiheeseen osissa eikä kokonaisena. Esimerkkinä mainitaansensorinen yksikkö, joka on vastaanottanut yhden tapahtumaan liittyvistäärsykkeistä ja lähettää sen informaation heti seuraavaan vaiheeseen samallajatkuvasti analysoiden tulevia uusia ärsykkeitä. Nämä ominaisuudet taasmuodostavat periaatteen, jossa on jatkuvaa informaation virtaa eri yksikköjenvälillä. Tähän teoriaan voidaan soveltaa kuvan 1A mukaisia toimintoja.3. Biologisessa teoriassa reaktioita ei aloiteta ärsykkeen esiintymisellä vaanohjeellisella tapahtumaan liittyvällä informaatiolla. Nämä ohjeet mahdollistavatsensomotorisen koordinaation luonnin ennakkoon, kuten esineeseen tarttumisentai tavoittelemisen. Ärsyke, joka käynnistää vasteen ei luo sitä. Tällaiseensensomotorisen koordinaation luontiin liittyy rinnakkainen suora yhteyssensorisen ja motorisen yksikön välillä (kuva 1B). Täten mahdollistetaantoimintorakenne, jossa valmistautuminen tiettyyn havaintoon on kytkettynävalmiiksi asianmukaiseen motorisentoiminnon säätelyyn.
24/74KUVA 1. Sensorisen, kognitiivisen ja motorisen prosessin välinen interaktiivinen informaationvälitys. (Kotchoubey 1998).Esimerkiksi kävelyn kontrollointi ei perustu paikalliseen refleksivasteeseen vaan, ettäääreis- ja selkäydinhermosto valikoi ja yhdistää tapahtumat ja tuottaa tarpeeseensopivan toimintamallin. Monissa jalan lihaksissa afferentti stimulus riippuu jalansaamasta refleksivasteesta, joka taas on riippuvainen kävelysyklin vaiheesta (eng. gaitcycle). Jotkut kävelyn vaiheet saadaan ehkäpä liikemallien tuottamana, mutta on myösmahdollista, että afferenttien välinen yhteys tai selkäydin on tärkeässä roolissa. Onolemassa myös muita hypoteeseja kontrollointi mekanismeihin kuten reafferenzprinzipmallistaeli hermostollisen kontrolloinnin organisaatio-periaatteesta ja fusimotorjärjestelmä,jossa ei raportoida mitä lihasspindeleissä parhaillaan tapahtuu vaanparemminkin mitä tapahtumassa eroaa siitä mitä odotettiin tapahtuvan. Kuitenkin kaikkinämä havainnot ovat johtaneet kysymykseen:”Kuinka paljon tietoa voidaan käsitellälyhyessä ajassa?”. (Komi <strong>20</strong>03, 22.)Uuden teorian, eliö–ympäristö -järjestelmä teorian mukaan määritetään (monisoluinen)elävä olento järjestelmäksi, joka koostuu organisoidusta ja yhteenkuuluvista soluista jakudoksista, jotka liittyvät tiettyihin ympäristön osiin muodostaen näiden kanssa yhdentoimivan järjestelmän ja täten eliön ja ympäristön välillä ei ole siis mitään absoluuttistarajaa, vaan ne nivoutuvat kaikessa toiminnassa toisiinsa. Eliö–ympäristö -järjestelmänelementtien yhteistyön perusyksikkönä on toimintajärjestelmä, joka muodostuu mistä
25/74tahansa järjestelmän elementeistä ja yhteistoiminnallaan voivat tuottaa järjestelmäntoimintaa ja kehitystä edistäviä tuloksia eli toiminnan tuloksia. Toiminnan tulos voi ollavoi olla yhden toimintajärjestelmän tuottama, mutta useimmiten se on valtavientoimintajärjestelmäjoukkojen koordinoitua toimintaa. Uusia peruskäsitteitä ovat muunmaassa toimintajärjestelmä ja järjestelmän organisaatio, joka tarkoittaa sellaistaorganismin ja ympäristön elementtien yhteenliittymistä ja järjestäytymistä, jokamahdollistaa eliön ja ympäristön yhteistyön ja hyödyllisen toiminnan tuloksen.Järjestelmää organisoiva tekijä on juuri toiminnan tulos. Juuri toiminnan tulos on avainjärjestelmän rakenteen ja toiminnan ymmärtämisen; tietty tulos on mahdollinen vain,jos järjestelmä on rakentunut tulosta vastaavalla tavalla. (Järvilehto 1994, 27–30.)Järvilehto (1994, 15–34) on havainnollistanut kirjassaan muun muassa yksinkertaisenäänimerkistä tapahtuvan napin painallus reaktioaikakokeen avulla eliö–ympäristö -järjestelmän teoriaa ja perinteistä ärsyke–vaste -järjestelmän teoriaa. Järvilehto (1994,19) havannoillistaa:”Reaktioaikakokeen tapahtumien selittäminen nykyaikaisessakognitiivisessa psykologiassa.” Reaktioaika muodostuu aikajaksoista, joiden kuluessaärsyke vastaanotetaan korvan avulla, välitetään hermostoon ja muokataan havainnoiksi,valitaan liikeohjelma ja toteutetaan sormen mekaaninen liike. Koko tapahtumasarja onkuvattavissa peräkkäisinä mekanismeina, joiden liikkeellepanijana toimii kuuloärsyke.”Järvilehto (1994, 31) samoten havanoillistaa:”Reaktioaikakokeen tapahtumien analyysieliö–ympäristö -järjestelmä teorian pohjalta.” Sekä ärsykkeen havaitseminen ettäreaktionapin painallus ovat tulosta koetilannetta edeltävästä organisoitumisesta.Ärsykkeeseen suuntautuva organisaatio mahdollistaa ärsykkeen hyväksikäytön jasiirtymisen suunnitellun toiminnan (napin painalluksen) toteuttamiseen. Ärsyke eiaiheuta reaktiota, vaan reaktio syntyy ärsykettä edeltävän organisaation pohjalta.Järvilehto ym. (<strong>20</strong>07) tarkentaa: ”Ärsyke esiintyy ärsykkeenä vain, koska ennakoinninorganisointi-järjestelmä määrittelee jonkin ympäristön muutoksen ärsykkeeksi”.Järvilehto (1994, 30) toteaa:”Kun koehenkilö painaa nappia reaktioaikakokeessa, napinpainallus on toiminnan tulos. Tämä tulos on mahdollinen ainoastaan siinä tapauksessa,että koehenkilö on paljon ennen ärsykettä organisoitunut siten, että ärsykkeenesiintyminen ylipäätään voi johtaa haluttuun toimintaan.” Rangaistuslaukauksessamaalivahdin toiminnan tuloksena on laukaistun pallon torjunta ennen pallon maaliviivanylitystä. Tässä tapauksessa ”pallon torjuntaan suuntautunut” järjestelmän
26/74organisoituminen ja toimintajärjestelmät muotoutuvat ennen varsinaista laukaisua erielementeistä, kuten maalivahdin silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot laukaisijan eri kehon osiinja palloon, maalivahdilla torjunnassa esi-/aktivoituvat lihakset (EMG) ja niidentoiminnan ajoitus suhteessa laukaisuun, maalivahdin ja rangaistuslaukaisijanoikeaoppiset suorituksen aikaiset liikeradat, ympäristön mahdolliset yllättäväthäiriötekijät mm. melu, pallon ”pyöriminen” virheellisesti ennen laukaisuakoetilanteessa, maalivahdin ja laukaisijan tapahtumaan liittyvä jännittyneisyys (R-Rvaihtelu) ja näiden eri elementtien avulla maalivahti ”rakentaa valmiiksi” ennenärsykettä, rangaistuslaukaisua ja sen aiheuttamaa pallon liike-/lentorataa, tapahtumaansopivat lukuisat toimintajärjestelmät kuten torjunta alas oikealle sukeltamalla, torjuntakeskelle jalalla, torjunta keskelle kädellä, keskeytetty torjunta jne.Morya ym. (<strong>20</strong>03) toteaa, että rangaistuslaukauksen simuloidussa tutkimusjärjestelyissäon havaittu noviisien maalivahtien tekevän simuloitu torjuntaliike 500 ms ennenlaukaisua ja kokeneiden maalivahtien vasta 300 ms ennen laukaisua. Tämän avulla onpäätelty, että kokeneet maalivahdit yrittävät kerätä enemmän informaatiotatapahtumasta ennen suoritettavaa torjuntaliikettä tai palaajasta saatavat elintärkeätvihjeet esiintyvät vasta 300 ms ennen laukaisua. Abernethy ym. (<strong>20</strong>01) on tutkinutsimuloidussa squashin lyöntitapahtumassa ammattilaisten ja noviisien välisiä erojapallon suunnan ja voiman ennakointiin liittyen. Koejärjestelyissä käytettiin myössilmien näkökyvyn estämistä (eng. occlusion) nestekidelasien avulla. Tutkimuksetosoittivat ammattilaisten pystyvän tuloksekkaammin analysoimaan ja arvioimaanlyönnin kinemaattisia ominaisuuksia kuin noviisit ja onnistuivat kokeessa paremmin.3.5 Point of No Return -käsiteMorya ym. (<strong>20</strong>03) on tuonut rangaistuslaukaukseen ”point of no return” -käsitteenvuonna <strong>20</strong>01 ja esitteli alustavat saamansa tulokset tällöin tutkijapiireille. Tätä ”eipaluuta” eli ”point of no return” -käsitettä (lyhenne PRN) on käytetty useissatutkimuksissa analysoidessa tapahtumia, missä stimulin synnyttämää vastetta ei voidaenää pysäyttää (Osman ym. 1986; Logan 1994; Band ja van Boxtel 1999). Point of noreturn -käsitettä on tutkittu ns. hevoskilpailu-mallilla (eng. ”horse-race model”), jossavaste ja inhibointi prosessia suoritetaan rinnakkain. Toisin sanoen, sillä tarkoitetaan:
27/74jos vaste prosessi päättyy ennen pysäytys prosessia, tästä seuraa, että vastesuoritetaanjos pysäytys prosessi päätetään ensin, tästä seuraa, että vaste inhiboidaan/hylätäänOsman ym. (1986) toteaa, että kognitiivisessa psykologiassa on perinteisesti keskityttytietämiseen (eng. knowing). Kuitenkin viimeisen vuosikymmenen ajan monetkognitiivisen psykologian tutkijat ovat alkaneet keskittyä tekemiseen (eng. doing) jafyysisten toimintojen ”alla oleviin” mentaalitason prosesseihin. Esimerkki kontrollointiprosessistavoisi olla suunniteltu liike, jonka motorinen ohjelma on ladattu etukäteenohjelmapuskuriin. Tämän tilapäisen sidoksen kontrolloidun- ja toteutus-prosessinkesken, voidaan mieltää ns. ei paluuta -toiminnoksi vasteen valmisteluille ja tämän ”eipaluuta” pisteen ohitettuaan toiminnon suoritus on väistämätöntä. Hevoskilpailu-mallia,joka siis muodostuu kolmesta riippumattomasta prosessista; kontrolloitu- (eng.controlled process), toteutus- (eng. ballistic process) ja inhibointi/esto -prosessi (eng.inhibition process) ja point of no return-toiminteesta (kuva 2). Liikkeen tai toiminnontoteutuksen pysäytys on aina ”kilpailua” kontrollointi- ja inhibointi prosessien kesken.”Kilpailu” päättyy point of no returniin ja siihen ensiksi saapuva ”voittaja” määrittelee,suoritetaanko haluttu liike vai ei. Siis, jos kilpailun voittaa kontrollointi-prosessi, liikesuoritetaan huolimatta esiintyvästä pysäytys signaalista. Jos taas inhibointi-prosessivoittaa, ei vastetta eli toimintoa tai liikettä havaita. Kontrollointi- ja inhibointiprosessienvälistä aika eroa kutsutaan signaaliaikaeroksi (eng. signal lag = SOA). Jossignaaliaikaero eli SOA kasvaa niin odotettavissa on, että inhibointi-prosessin vaikutustoteutus-prosessiin pienenee eli liikkeen tai toiminnon inhiboinnin onepätodennäköisempää. (Osman ym. 1986.)
28/74KUVA 2. RACE-mallin prosessikaavio (Osman ym. 1986).Osman ym. (1986) esittää teoreettisen Point of no return -mallin kolmen erilliseentutkimuksessa suoritettujen koejärjestelyjen pohjalta, jossa on huomioitu myösleksikaalinen tila (eng. lexical status) ja stimuluksen häiriötekijät (eng. stimulusconfusability) ja näiden vaikutus vain kontrolli-prosessiin. Toistokerrat (eng. repetitionfactor) vaikuttaa kontrolli- ja toteutus-prosessiin, huomioitavaa on että mikään näistä eivaikutta inhibointi-prosessiin (kuva 3).KUVA 3. Ulkoisten tekijöiden vaikutus RACE-mallin toimintaan (Osman ym. 1986).
29/74Morya ym. (<strong>20</strong>03) mukaan:”Jotkut tutkijat ovat osoittaneet, että satoja millisekuntejavaaditaan inhiboimaan yksinkertainen näppäimistön painamisen syntyvä vaste. Toisettutkijat ovat sitä vastoin raportoineen, että syntyvä vaste voidaan inhiboida missävaiheessa tahansa.” Rangaistuslaukaisun koejärjestelyissä laukaisevalle pelaajallemitattiin ”point of no return” aika-arvo, joka vaihteli 240–245 ms välillä ennen pelaajanpalloon osumista. On selvää, että kyky reagoida nopeasti muuttuvaan stimuliin jainhiboida tai mukauttaa liikkeet tapahtuman mukaisesti on tärkeää urheilun taitoominaisuuksissa,kuitenkin urheilussa on kiinnitetty vähän huomiota ”point of noreturn” - käsitteeseen tutkijoiden osalta. (Morya ym. <strong>20</strong>03.)3.6 Silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiotSilmänliikkeet. Katsellessaan ihminen etsii aktiivisesti tietoa ympäristöstään, tähänliittyvät vilkkaasti liikkuvat silmät ja myös omalla tavallaan pään liikkeet. Silmämunanliikkeistä huolehtii molempien silmien kuusi silmänliikuttajalihasta jo jonkin näidenhalvaantuminen aiheuttaa karsastamista ja täten verkkokalvolle piirtyvät kuvat ovatvastaamattomia ja syntyy ns. kaksoiskuvia. (Nienstedt ym. 1990, 314).Silmän fysiologia. Silmän liikkuessa ja kohdistaessa pysyvästi kohteeseen tarvitaansakkadisia liikkeitä (eng. saccadic movement), pehmeitä seurantaliikkeitä (eng. smoothpursuit movement, vestibulaaria liikkeitä (eng. vestibular movement) ja mukautumista(eng. accommondation). Sakkadiset silmänliikkeet ovat nopeita, lyhyitä, molempiensilmien yhdistettyjä liikkeitä. Latenssiaika kohteen havaitsemisesta sakkadiseen silmänliikkeeseen on noin <strong>20</strong>0 ms. Sakkadisen silmänliikkeen nopeus vaihtelee 10–80 msvälillä riippuen katselukulman suuruudesta katseltavan kohteen suhteen. Pehmeitäseurantaliikkeitä tarvitaan seuratessa tai kohdistaessa liikkuvaan kohteeseen,latenssiaika on 125–150 ms luokkaa ja riippuu vuorokausirytmistä ja väsymystilasta.Lähestymisliikkeitä (eng. vergence movements) tarvitaan siirrettäessä katseenkohdistuminen kaukaisesta kohteesta lähellä olevaan kohteeseen tai lähestyväänkohteeseen, latenssiajan ollessa 160 ms. Vestibulaarisia silmänliikkeitä tarvitaanylläpitämään <strong>fi</strong>ksaatiota pään liikkuessa, latenssiaika on noin 100 ms ja liike sisältääyleensä pyörivän liikeradan. Mukautumista tarvitaan kohteen pitämiseksiverkkokalvolla ja täten silmä muuttaa mykiön eli linssin kuperuutta, tämän prosessin
30/74latenssiaika on noin 360 ms. Fiksaation muuttaminen kaukaa lähinäöksi vaatii n. 640 msja toisinpäin noin 560 ms. (Maruenda <strong>20</strong>04).Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>05) on tutkinut simuloidussa jalkapallon rangaistuslaukauksessamaalivahdin silmänliikkeitä ja <strong>fi</strong>ksaatiota 16 maalivahdista koostuvan koeryhmän avulla(keski-ikä 25.7, SD = 7.1 vuotta). Maalivahdit pelasivat Hollannin liigan kolmenylimmän sarjatason joukkueissa aktiivisesti jalkapalloa. Maalivahdit jaettiinkoejärjestelyiden tuomien rangaistuslaukaisun liittyvien torjuntaprosenttitutkimustulostenperusteella seuraavasti:1. Onnistuneet maalivahdit (SE = Successful Expert) torjuntaprosentti 37–63 %2. Ei onnistuneet maalivahdit (NE = Non- Successful Expert) torjuntaprosentti alle 30 %Näiden muodostettujen ryhmien avulla tutkittiin maalivahdin silmänliikkeitä jatapahtumaan liittyviä prosentuaalisia <strong>fi</strong>ksaatioita (kuva 4). Koetulokset osittavat, ettäonnistuneiden maalivahtien ryhmä käytti merkityksellisesti enemmän aikaa <strong>fi</strong>ksaatiossatukijalan liikkeisiin kuin ei onnistuneet maalivahdit ja myös ei onnistuneet maalivahditkiinnittivät merkityksellisesti enemmän aikaa rangaistuslaukaisijan pään liikkeisiin.Merkityksellisiä eroja ei havaittu maalivahtiryhmien (SE vs. NE) välillärangaistuslaukaisijan lantion ja potkaisevan jalan <strong>fi</strong>ksaatio kohdistumisen suhteen.Tutkimuksessa havaittiin myös kokeneiden maalivahtien käyttävän tehokkaamminsilmänliikkeitä hyväksi eli muodostaen määrällisesti vähemmän <strong>fi</strong>ksaatioita, muttapitempiä <strong>fi</strong>ksaation kestoja valittuihin alueisiin. (Savelsbergh ym. <strong>20</strong>05.)
31/74KUVA 4. Onnistuneiden (SE) ja ei-onnistuneiden (NE) maalivahtien prosentuaaliset <strong>fi</strong>ksaatiotsuhteessa rangaistuslaukaisijan kehon osiin (Savelsbergh ym. <strong>20</strong>05).Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>03; <strong>20</strong>05) käyttivät simuloidussa rangaistuslaukauksessamaalivahtien silmien visuaalisen datan analysointiprosessissa seuraavia spesi<strong>fi</strong>kaatioita. Prosentuaalinen aika katseen kohdistumisessa rangaistuslaukaisijan erikehon kohtiin, joiden avulla muodostetaan vihjeet tulevan laukaisunsuunnasta. Yhteensä kahdeksaa eri rangaistuslaukaisijan kehon aluettakategorioitiin ja neljä tärkeintä niistä analysoitiin; pää, lantio, potkaisevajalka ja tukijalka. Muut alueet olivat; olkapäät, käsivarret, rintakehä ja pallo. Katseen kohdistumisen raja-arvot eri kehon kategorioihin: <strong>fi</strong>ksaatio sidottiin1,5º toleranssiin ja 1<strong>20</strong> millisekunnin <strong>fi</strong>ksaatioaikaan.Savelsberghin ym. (<strong>20</strong>03; <strong>20</strong>05) kahdessa erillisissä tutkimuksissa oli koehenkilöinävuonna <strong>20</strong>03 kokemattomat maalivahdit ja vertailuryhmänä kokeneet maalivahdit sekävuonna <strong>20</strong>05 kokeneet onnistuneet maalivahdit ja vertailuryhmänä ei onnistuneetmaalivahdit.Panchuk ym. (<strong>20</strong>06) toteaa jääkiekkomaalivahdeille tehdyssä tutkimuksessaan, ettävielä ei ole varmuutta mitkä riippuvuussuhteet muodostavan maalivahtien onnistumisentorjunnoissaan. Jotkut aikaisemmat eri tutkijoiden mm. Savelberg ym. (<strong>20</strong>02)
32/74tutkimukset osoittavat, että ennakkoon muodostettavat vihjeet laukaisijan kehosta(lantio, laukaiseva jalka tai tukijalka) on kaikkein tärkeimpiä torjunnan onnistumiseksikun taas toiset tutkimukset mm. Bard ym. (1981) osoittavat, että peliväliseen (pallo,kiekko) kohdistettu katse hetki ennen osumaa tai osuman jälkeiseen lentorataan onkriittisintä onnistuneeseen torjuntaan. Panchuk ym. (<strong>20</strong>06) tutkimusjärjestelyissäjääkiekkomaalivahti torjui viisi ja kymmenen metrin etäisyydeltä laukaistujarannelaukauksia ja tutkimuksen tulokset osoittavat, että laukaisuetäisyydellä ei ole niinsuurta merkitystä onnistuneeseen torjuntaan kuin maalivahdin sijainnilla, alkuasennolla(eng. onset) ja katseen kohdistuksella/<strong>fi</strong>ksaation kestolla. Tutkimuksessajääkiekkomaalivahtien <strong>fi</strong>ksaatio kohdistui seuraaviin alueisiin: 70,53 % kiekko/maila,25,68 % jääalue ennen kiekonlaukaisukohtaan ja harvemmin laukaisijan kehoon vain2,1 %.Nagano ym. (<strong>20</strong>04) havainnoitsi jalkapallossa 1 vastaan 1 puolustustilanteessa noviisienja kokeneiden puolustuspelaajien silmän liikkeitä ja <strong>fi</strong>ksaatioita. Tuloksissa havaittiintilastollisesti merkittäviä eroja; noviisit seurasivat silmänliikkeillään hyökkäävänpelaajan kuljettamaa palloa, kun taas kokeneet puolustuspelaajat pallon ohella myöshyökkäävän pelaajan polven ja lantion liikkeitä, täten ennakoiden vastapelaajan seuraan”siirron”. Land ym. (<strong>20</strong>00) havaitsi kriketissä onnistuneiden ja ei onnistuneiden lyöjiensilmänliikkeissä eroja, onnistuneiden lyöjien ensimmäisten sakkadisten silmänliikkeidenlatenssiajat ovat lyhyempiä kuin ei onnistuneiden lyöjien ja täten tämäsilmänliikestrategia välittyy myös hänen pelitaitoonsa. Taasen Jafarzadehpur ym.(<strong>20</strong>06) tutki neljän naisista koostuvan tutkimusryhmän (ei pelanneet, aloittelevat,keskitason pelaajat ja kehittyneet pelaajat) avulla lentopalloilijoiden silmänliikkeitä jatutkimuksessa havaittiin urheilijoilla olevan nopeampi silmän mukautuminen jasakkadiset silmänliikkeet (eng. saccadic eye movement eli SEM). Myös tilastollisestimerkittäviä eroja (P < 0.001) havaittiin edellä mainituissa tuloksissa ei pelanneiden jaaloittelevien ryhmän sekä keskitason ja kehittyneiden ryhmän välillä. Hyvänlentopalloilijan vaatimuksena on silmänliike-tutkimuksen mukaan; mukautuminen elikuinka nopeasti selvä kuva voidaan havainnoida ja sakkadiset silmänliikkeet eli kuinkanopeasti näkökyky voi kiinnittyä kohteeseen.
33/743.7 Lihasaktiivisuus (EMG)Hermo-lihasjärjestelmän ohjaama hetkellinen lihasaktiivisuus (EMG, eng.elektromyogram) havainnoidaan sähköisenä signaalina, joka on välittyy motoneuronistalihassyihin. Näitä mitattuja jännitteen vaihteluja kutsutaan aktiopotentiaaliksi ja nevoidaan tallentaa, kun ne leviävät lihassyiden sarkolemmaa pitkin hermo-lihasliitoksestalihassyiden päihin. Lihasaktiivisuuden mittauksilla voidaan havaita kliinikkojentoimesta hermo-lihasjärjestelmän poikkeavuudet, ergonomien toimesta työtehtäviinliittyvät lihasrasitukset, fysiologien toimesta hermo-lihasjärjestelmänadaptaatiomekanismit ja biomekaniikkojen toimesta arvioida lihasvoiman suuruutta.(Enoka <strong>20</strong>02, 46.)Lihasaktiivisuuden (EMG) mittaus tehdään mittapäillä, joita kutsutaan elektrodeiksi.Elektrodit havainnoivat aktiopotentiaalien aiheuttamat jännitteen muutokset.Elektrodityyppejä on erilaisia: ihon pinnalle asennettavat eli pintaelektrodit, ihon jalihaksen väliin asennettavat eli ihonalaiset elektrodit ja lihakseen, lihassolujenulkopuolelle asennettavat eli lihaksen sisäiset elektrodit. EMG-mittausta, jossakäytetään elektrodiparia kutsutaan bi-polaariseksi ja yksittäisellä elektrodilla mitattuatallennusta monopolaariseksi. (Enoka <strong>20</strong>02, 46–50.)Usein suorituksen aikaisissa mittauksissa on aktiivisena useita motorisia yksiköitä jatätä kutsutaan ”raaka” EMG:ksi. EMG:n analysoinnissa useimmin käytetty metodi onensin tasasuunnata ”raaka” EMG ja sitten integroida saatu data. Tämän muokatun,integroidun EMG-datan avulla voidaan määritellä tapahtuman synnyttämät amplituditsignaaleista. (Enoka <strong>20</strong>02, 50–55.)Esiaktiivisuus. Avela ym. (1996) tutki eri tavoilla tuotettujen venytyksien vaikutustahermo-lihasjärjestelmään pudotushyppyjen aikana. Koejärjestelyissä tutkittiin tricepssurae ja vastus lateralis -lihasten hermolihasjärjestelmän ominaisuuksia, kuten lihastenesiaktiivisuutta yhteyttä toisiinsa kuin myös yksittäisen lihaksen ominaisuuksiavenymis-lyhenemis-syklin aikana pudotushyppyjen avulla. Koejärjestelyissä pystyttiinmuuttamaan massakeskipisteen nopeutta tai kehon massaa itsessään. Kaikissa erikoejärjestelyissä havaittiin lihasten esiaktiivisuus hyvissä ajoin ennen pudotushypyn
34/74maakontaktia. Lihasten esiaktiivisuuden kontrollointi mekanismi sisältää itsessäänmonia eri muuttujia. Kuitenkin oli havaittavissa, että lihasten esiaktiivisuus on ennaltaopittua, jota voivaan tarvittaessa modi<strong>fi</strong>oida proprioseptisen, vestibulaarisen javisuaalisen informaation avulla. Kuitenkin pitää olla tietoinen koejärjestelyissäsuoritetuista lihasten kuormituksen liittyvistä muutoksesta etukäteen. Melvill-Jones &Watt (1971) havainnoivat tutkimuksessaan, että pudotushypyssä esiaktiivisuuskäyttäytyy suorassa suhteessa pudotushypyn korkeuteen eli mitä korkeammaltapudottaudutaan, sitä suurempi lihasten esiaktiivisuus on havaittavissa.Hyppyjä käytetään erilaisiin toimintoihin, kuten maksimi korkeuden saavuttaminenkäsillä, kehon painopisteen maksimikorkeuden ja maksimi horisontaalinen etäisyyssaavuttamien ja maksimi ajan saavuttaminen kun keho on irti maasta. Esitetyissäesikevennyshypyn tutkimusjärjestelyissä suoritettiin eliitti urheilijoilta EMGaktiivisuudenmittaus gastronemius ja vastus medialis -lihaksia, jotka osallistuvatmerkittävästi esikevennyshypyn liikkeen muodostamiseen. (Enoka <strong>20</strong>02, 194–195.)Rinkinen toteaa (<strong>20</strong>02, 9–15), vastus-lihakset (medialis, lateralis ja intermedius) ovattehokkaita polven ojentajia ja pohkeen lihakset gastrocnemius sekä soleus toimivatnilkan plantaarifleksoreina ja avustavat polven koukistuksessa ja jalan sisäkierrossa, kuntaas tibilias anterior toimii nilkan dorsifleksorina sekä nilkan sisäkierrossa.Lihasaktiivisuuksien esikevennyshypyn työntövaiheen aikana on todettu aktivoituvan”ylhäältä alaspäin” eli pakarat, reiden, sääri ja nilkka järjestyksessä sekä havaittu erihyppyjen yhteydessä lihasaktiivisuuksien vähenevän juuri ennen kuin hyppy irtoaamaista. Staattisen hypyn lihasten koordinoinnissa suurimman energian tuottavat hypynaikana vastus-lihakset ja gluteus maximus, kuitenkin viimeiset <strong>20</strong> % kontaktista myösnilkan plantaariflekseksorit (pohkeessa gastrocnemius ja soleus) osallistuvatmerkittävästi hypyn energiantuottoon (Pandy & Zajac 1991).Rahnama ym. (<strong>20</strong>06) toteaa, että pintaelektrodien avulla suoritetunlihasaktiivisuudenmittaukset eri urheilusuoritusten aikana olevan käyttökelpoinen jaarvokas tekniikkaa tutkittaessa suorituksen aikaisia lihasaktiivisuuksia (EMG),koordinaatiota ja väsymystä. Kymmenelle amatööritason jalkapalloilijoille suoritettiinjalkapallopelin väsymystä simuloiva koejärjestely juoksumatolla, jossa koehenkilötlajimaisesti kävelivät, hölkkäsivät, juoksivat ja spurttasivat. Koehenkilöiltä mitattiin
35/74alaraajojen pääliharyhmiin kuuluvien rectur femoris- (RF), biceps femoris- (BF), tibiliasanterior- (TA) ja gastrocnemius-lihaksen (GC) lihasaktiivisuuksia. EMG-mittauksetsuoritettiin ennen varsinaista simuloitua peliä, puoliajalla 45 minuutin kohdalla ja hetiottelun jälkeen 90 minuutin kohdalla. Tutkimustulokset osoittivat jalkapallopelinintensiteetillä suoritetuissa simuloidussa koejärjestelyissä kyseisten alaraajojen lihaksienlihasaktiivisuudessa olevan vähäisempää pelin jälkeen kuin ennen peliä. Tämä EMGaktiivisuudenvähentyminen osoitti pitkäaikaisen, jaksottaisen suorituksen vaikuttavanlihasaktiivisuuteen vaikkakin työkuorma oli koejärjestelyissä vakio suuruinen.(Rahnama ym. <strong>20</strong>06.)Rinkinen toteaa myös (<strong>20</strong>02, 17–18):”Harjoittelun ja oppimisen aikana yleensälihastoiminta on aluksi varsin suurta ja monet lihakset toimivat yhtäaikaisesti, muttatoiminta alkaa vähitellen hioutua kohti tarkoituksenmukaista eri lihasten vuorottelua taiyhtäaikaista toimintaa ja lihasaktiivisuus pienenee tai suurenee tarpeen mukaantaitosuorituksesta riippuen.” Todetaan myös voimistelussa, polvikiepinoppimisprosessin aikana, lihasaktiivisuuksien vähentyneen taidon kehittyessä, lihastentoimivan tarkemmin vuorollaan ja lyhyemmän ajan, mutta terävämmin.3.8 Syke ja HRVHäyrinen ym. (<strong>20</strong>07) toteaa harjoittelun ja pelaamisen ”häiriinnyttävän” kehon monienprosessien homeostasiaa eli tasapainotilaa. Fyysisellä harjoittelulla aiheutetaanmuutoksia autonomisen hermoston säätelyyn ja näitä muutoksia voidaan tunnistaa jaseurata sydämen sykkeen sekä sykevaihtelun avulla. Tunnistettavia muutoksia ovatkehon ylikuormitus, alentunut fyysinen suorituskyky sekä havaintokykyä, kehon eristressitilat ja harjoittelusta palautuminen. Tutkimusjärjestelyissä havainnoitiin Suomennuorten jalkapallomaajoukkueen jäsenten (keski-ikä 17,4±0,5) stressitiloja japalautumista turnauksen aikana kerättyjen sykkeen ja sykevaihtelujen avulla.Analysointiin käytettiin Firstbeat Sport 1.2.0.8 -ohjelmistoa, joka tuotti tietoayksilöllistä tietoa pelaajien EPOC-arvoista (eng. Excess Post-exercise OxygenConsumption), yön aikaisista stressi- ja palautumis-indekseistä. Tutkimuksessa saatujentulosten perusteella todettiin analysointijärjestelmän tuottavan hyvää tietoa
36/74joukkueurheilun kuten jalkapalloa harrastavien pelaajien harjoittelun ja pelaamisenaikaisista stressitiloista ja niiden ehkäisemisestä/madaltamisesta. (Häyrinen ym. <strong>20</strong>07.)American Heart Association Inc. (1996) on Heart rate variability -ohjeistuksessatodennut, että jo kahden vuosikymmenen ajan on ollut tunnistettavissa merkityksellinenriippuvuussuhde autonomisen hermoston toiminnan ja sydänkuolleisuuden,sydänkohtaukset mukaan lukien välillä. Kokeelliset todisteet yhdistivät kuolettavatrytmihäiriöt ja merkit kasvaneesta sympaattisesta ja vähentyneestä vagaalisestatoiminnasta (eng. vacal activity). Näiden oireiden tunnistaminen on rohkaissutkvantitatiivisen tuntomerkin kehittämiseen koskien autonomisen hermoston toimintaa jasydämen sykkeen vaihtelun (lyh. HRV) on osoittautumassa yhdeksi lupaavimmistatuntomerkeistä.Niskanen ym. (<strong>20</strong>04) mukaan HRV kuvaa peräkkäisten sydämensykkeiden ajallistavaihtelua. HRV:n säätelymekanismit saavat alkunsa sympaattisesta japarasympaattisesta hermostosta ja täten sitä voidaan käyttää autonomisen hermostonkvantitatiivisena tuntomerkkinä. HRV:n vaikuttavat stressi, tietyt sydänsairaudet jamuut patologiset tilat. Yhdessä nykyaikaisen sykkeen mittaus monitoroinnin, jollakyetään mittamaan R-R- intervallia (esim. Polar S810 sykemittari) ja HRV- analysointijärjestelmien avulla näitä muutoksia voidaan seurata. Esimerkiksi ei kaupallisella,vapaassa jakelussa olevalla esim. Kubios HRV Analysis - ohjelmiston HRV:nlaskentaan perustuva analysointi kattaa kaikki yleisesti käytetyt aika- jataajuusriippuvaiset parametrit ja myös Poincaré plottauksen (taulukko 1).
38/740,40 Hz ja vastaa aikariippuvaisena sykevaihtelua 2,5–7 sekunnin jaksoissa.Matalataajuinen alue (eng. Low Frequency, LF) on sitä vastoin 0,04–0,15 Hz ja vastaasykevaihteluna 7–25 sekunnin jaksoja. LF-alueella on nähtävissä sekä sympaattisen ettäparasympaattisen hermoston aiheuttama sykevaihtelu ja LF-taajuuden on havaittukasvavan sympaattisen aktivaation lisääntyessä esimerkiksi niin sanotussa ”tilt”-kokeessa myös kehon pystyasento vaikuttaa sympaattiseen aktivaatioon ja täten LFtaajuuteen.Makuuasennossa on havaittu LF-taajuuden olevan pääasiassaparasympaattisen kontrolloinnin alainen. Erittäin matalataajuinen alue (eng. Very LowFrequency, VLF) esiintyy 0,0033–0,04 Hz alueella ja vastaa sykevaihtelua aina 25sekunnista 5 minuuttiin. (Laitio ym. <strong>20</strong>01.) VLF-alueen fysiologinen tausta on vieläepäselvä, mutta ilmeisesti se on sidoksissa lämmönsäätelyyn kuin myösmatalataajuiseen jaksottaiseen hengitykseen (Mortara ym. 1997).McCraty ym. (1995) on tutkinut HRV-analyysin avulla ihmisen emotionaalisia tiloja jaon demonstroinut, että positiivisilla tunnetiloilla on vaikutusta sympatovagaaliseentasapainoon ja positiivisista tunnetiloista voi olla hyötyä sydänahtaumien, verenpaine- jasepelvaltimotaudin hoidossa. McCraty ym. (1995) tutkimuksen mukaan Sloan ym.(1994) on esittänyt, että henkiset stressitilat kasvattavat LF-muuttujan arvoa (eng. LowFrequency) ja laskee MF-muuttujan (eng. Medium Frequency) ja HF-muuttujan (eng.High Frequency) arvoja. McCraty ym. (1995) on tutkimuksessaan todennutvastaavanlaisia ominaisuuksia; itse aiheutetut vihantunteet kasvattavat sympaattistaaktiivisuutta ja tätä indikoidaan tehonarvon nousuna LF-muuttujassa, joka puolestaankasvattaa LF/HF-suhteen tehoarvoa.
39/744 TUTKIMUSONGELMAT JA HYPOTEESITUseissa urheilulajeissa on useita eri pelinaikaisia suorituksia, joissa tapahtumanreagointiin, ajoituksiin ja suorituksen vaatimaan toimintaan jää todella minimaalisestiaikaa, jopa vain muutamia satoja millisekunteja. Jalkapallossa yksi tällainen nopeatapahtuma on rangaistuslaukaisu, joka ”pelaajan onnistunut maalinteko vs. maalivahdinonnistunut torjunta”-luonteensa johdosta synnyttää stressaavan tilanteen niin torjuntaanvalmistuvalle maalivahdille kuin rangaistuslaukaukseen suorittavalle pelaajallekin.Rangaistuslaukaukseen on kiinnitetty hyvin vähän huomiota niin rangaistuslaukaukseenliittyvän tutkimuksen kuin maalivahtien lajivalmennuksenkin osalta. Yksittäisenrangaistuslaukauksen rooli pelin lopputulokseen voi olla todella ratkaiseva suurissaarvoturnauksissa, kuten Jalkapallon Maailmanmestaruuskisoissa.Tämän mahdollisimman luonnollisissa olosuhteissa suoritetun tutkimuksentarkoituksena oli:1. Kehittää uusi, eri järjestelmistä integroitu mittausjärjestelmä, jolla voidaanrekisteröidä synkronoidusti maalivahtien ja pelaajien rangaistuslaukaukseenliittyvää toimintaa.2. Luoda alustava analysointimenetelmä, jonka avulla voitaneen määrittäämonipuolisesti maalivahdin ennakoivan toiminnan ajoituksia ja dynamiikkaa.3. Soveltaa mittausjärjestelmää aloittelevien, nuorten ja kokeneiden maalivahtientoimintaerojen ja taidonhallinnan tutkimukseen sekä taidon oppimiseen liittyvienkriittisten elementtien määritykseen.
40/745 TUTKIMUSMENETELMÄT4.1 Tutkimusryhmä ja koehenkilötTutkimusryhmään kuuluivat Pro Gradu-tutkielmaan suorittavat Marko Hänninen jaKajaanin <strong>yliopisto</strong>keskuksen SkilLab-laboratorion tutkimushenkilökuntaa. Työnvalvojina toimivat professori Timo Järvilehto Oulun <strong>yliopisto</strong>n Kajaanin<strong>yliopisto</strong>keskukselta ja TtM Jukka Salmi <strong>Jyväskylän</strong> <strong>yliopisto</strong>lta.Tutkimus suoritettiin SkilLab-laboratorissa sisätiloissa, kuitenkin luodenmahdollisimman luonnolliset olosuhteet jalkapallon rangaistuslaukaisun suorittamiseenlaboratorio-olosuhteissa. Koehenkilöitä tutkimukseen osallistui yhteensä viisikoehenkilöä, kolme maalivahtia ja kaksi laukaisijaa (taulukko 2). Kaikki viisikoehenkilöä osallistuivat tutkimukseen vapaaehtoisesti ja allekirjoittivat siihen liittyvänsuostumuslomakkeen.Paikka:Päivämäärä: 19.–<strong>20</strong>.6.<strong>20</strong>07Kajaanin <strong>yliopisto</strong>keskuksen SkilLab-laboratorio, KajaaniKoehenkilöt/ID/Tunnus:Ikä/ Pelaajakokemus/Kätisyys:1. tutkimuspäivä 19.6.<strong>20</strong>07Harjoitellut maalivahti:– Joona S. / ID2 / (MV_JS)– 16 v. / 9 v. / OikeaHarjoitellut laukaisija:– Atte K. / (AK)– 14 v. / 10 v. / Oikea
41/742. tutkimuspäivä 19.6.<strong>20</strong>07Nuori maalivahdit:– Joona J. / ID1 / (MV_JJ)– 9 v. / 2 v. / OikeaKokenut maalivahti:– Hannu H. / ID3/ (MV_HH)– 49 v. / 43 v. / OikeaKokenut laukaisija:– Timo H. / (TH)– 24 v. / 16 v. / OikeaTestihenkilön vaatetus:Jalkapalloon sopiva vaatetus; pelipaita, pelishortsit/-housutja salikäyttöön soveltuvat jalkapallokengät.TAULUKKO 2. Tutkimuksen ja koehenkilöiden perustiedot4.2 TestiprotokollaMaalivahdit valmisteltiin koetta varten yksi kerrallaan ja maalivahdin lihaksiinasennettiin ihon pinnalle neljä erillistä EMG-pintaelektrodia esi-/lihasaktiivisuudenanalysointi varten. Maalivahdin lihasaktiivisuus (EMG) mitattiin pintaelektrodeillakehon oikealta puolelta; etureidestä vastus lateralis -lihaksesta (VL), pohkeestaulommasta lateral gastrocnemius -lihaksesta (LG), etusäärestä tibialis anterior -lihaksesta (TA) ja niskan/yläselän trapezius-lihaksesta (TR) havainnoitiin käsivarsienliikettä ja tilanteen aiheuttamia mahdollisia psyykkisien jännitystiloja ja lopuksi datatallennettiin maalivahdilla lantiolla vyölaukussa olevaan EMG-dataloggeriin.Mittausdataa kerättiin myös maalivahdilta sykemittarilla/-pannalla sykkeen ja R–Rintervallinkeräystä/analysointia varten. Tämän jälkeen asennettiin silmänliikekamerajärjestelmän”kypärä” koehenkilön päähän ja laitteisto kalibroitiin
42/74laitetoimittajan rutiinien (tehdaskalibrointi) mukaisesti jokaiselle koehenkilölle erikseenennen kokeen alkua ja jokaisen 5 laukaisua sisältävän trialin välissä. Koejärjestelyitäsuoritettiin 4 trialia aloittelevalle ja harjoitelleelle maalivahdille sekä 5 trialia kokeneellemaalivahdille. Tutkimuksen tekniseen suorittamiseen esivalmistelutöineen kului aikaanoin neljä tuntia ja tulosten analysointityöhön useita kymmeniä tunteja maalivahtiakohden, johtuen koejärjestelyiden luonteesta eli uuden integroidun mittausjärjestelmänkehitystyöstä.Maalivahdille ja rangaistuslaukauksen suorittavalle pelaajalle ei annettu erillisiäohjeistuksia liittyen pelaajan tai maalivahdin strategioihin (esitetty kappaleissa 3.4 ja3.5).Testausprotokolla ja koejärjestelyt (Kuva 5. ja Kuva 6.):1. Jalkapallomaalin esivalmistelut; 10 eri osuma-/positiosektorin merkitseminenmerkintätarroin ylähirteen 50 cm etäisyydelle toisistaan (etäisyys pystytolpasta50 cm, 100 cm ja 150 cm, jne.).2. Rangaistuspilkun kohtisuoran 7,5 m etäisyyden mittaaminen maaliviivallemaalin keskikohtaan ja suhteuttaen sen etäisyys eri osumasektoreidenetäisyyteen. Etäisyyttä käytetään pallon nopeuden manuaaliseen määrittämiseenHigh Speed-kameroiden nauhoituksesta saatavan aikajakson kanssa.3. Koehenkilön esivalmistelut sisältäen EMG:n ja sydämen sykkeen R–Rintervallinmittausjärjestelyt.4. Silmänliikekamerajärjestelmän tehdaskalibrointi.5. Rangaistuslaukauksen torjuntaan valmistautuvia maalivahteja ei ohjeistetaennalta mihinkään yllämainitusta strategioista.6. Rangaistuslaukauksen suorittavaa pelaajaa ei ohjeisteta ennalta mihinkäänyllämainituista strategioista.7. Koko testaustapahtuma dokumentoidaan kellonaikoineen ja tapahtumineentestauspöytäkirjaan yhden testaushenkilön toimesta.8. Koko tapahtuman nauhoittava videokamera käynnistetään n. 5 minuuttia ennenkoetta.9. Maalivahdin sykkeen R–R- intervallin keräys käynnistetään sykemittaristamanuaalisesti 2 minuuttia ennen koetta testaushenkilöstön toimesta ja tämä
43/74käynnistystapahtuma rekisteröidään koko tapahtumaan nauhoittavallevideokameralle.10. Maalivahti kääntää katseensa lisäsalamavalon suuntaan ennen trialin alkua.11. Käynnistetään silmänliike-kamerajärjestelmä sekä High Speed -kamerajärjestelmä.12. Tämän jälkeen laukaistaan lisäsalamavalo, joka käynnistää automaattisestimyös EMG:n taltioinnin dataloggerin ulkoisen trigger in -kaapelin avulla.Lisäksi tämän salaman ”välähdyksen” avulla koko tapahtumasarjan erikameralaitteistojen ajoitus saadaan synkronoitua ajallisesti toisiinsa EMGdataloggerinlisäksi. HUOM! Jokaisen erillisen trialin EMG data tallennetaanomaan erilliseen tiedostoon jälkianalysointia varten.13. Maalivahti kääntää katseensa lisäsalaman välähdyksen jälkeen vasemmallapuolelle sijaitsevaan manuaaliseen etäisyys-kalibrointitauluun hetkeksi aikaa jasen jälkeen oikealle olevaan.14. Tämän jälkeen maalivahti välittömästi kääntää katseensa rangaistuslaukaisijaan(pelaajaan) ja valmistautuu normaalisti torjuntaan.15. Jokaisen yksittäisen rangaistuslaukauksen jälkeen maalivahti katsoo laukaisijanvasemmalla puolelle sijaitsevaa manuaalista etäisyys-kalibrointitaulua hetkenaikaa ja sen jälkeen oikealla puolella olevaa. Etäisyys-kalibrointitaulun avullavoidaan korjata jälkikäteen suoritettavassa datan analysoinnissa mahdollisiatorjunnan aiheuttamia silmänliikekameroiden tärähdyksistä johtuvia järjestelmänliikkumista koehenkilön päässä.16. Tämän jälkeen maalivahti siirtää katseensa takaisin rangaistuslaukaisutapahtumaan, joka on samalla merkki pelaajalle seuraavan rangaistuslaukauksensuorittamiseksi.17. Koejärjestely sisältää yhteensä 5 laukaisua/trial ja jokaisen trialin päätteeksimaalivahti katsoo uudestaan lisäsalamaa, jolla annetaan trialin päättymismerkkitapahtumaa nauhoittaville/rekisteröiville laitteistoille.18. Maalivahdin koejärjestelyt sisältä yhteensä 4–5 erillistä 5 laukauksen trialia,joten yksittäisestä maalivahdista saadaan <strong>20</strong>–25 rangaistuslaukauksentutkimusaineisto.19. Jokaisen trialin välissä suoritetaan laitteiston erillinen tehdaskalibrointirutiini.
44/74KUVA 5. Koejärjestelyssä käytettävien mittalaitteiden ja apuvälineiden paikkakoordinaatit.KUVA 6. Koejärjestelyt mahdollisimman luonnollisissa olosuhteissa SkilLab-laboratoriossa.
45/744.3 Laitteisto, tiedonkeruu ja -prosessointiMaalivahdin silmänliikkeet rekisteröitiin EyeLink II-järjestelmällä (SR Research Ltd.,Kanada) näytteenottonopeudella 29,97 kuvaa/sekunti. EyeLink II-ohjelmistossa olikäytössä seuraavat valinnaiset parametrit; Saccadic Sensitive: Normal, File SampleFilter: Extra, Link/Anolog Filter: Standard. Silmänliikkeet analysoitiin manuaalisesti“kuva kerrallaan”-menetelmällä Scene Link -ohjelmiston avulla.Maalivahdin ja pelaajan kehon liikeradat tallennettiin kahdella Basler A602fc (BaslerAG, Germany) High Speed DV kameralla näytteenottonopeudella 150 kuvaa/sekunti.Maalivahdin organisoitumista ja kehon liikkeitä kuvattiin High Speed kameralla 1.(HS1) ja laukaisijan High Speed kameralla 2. (HS2). Tallennetut liikeradat analysoitiinjäljempänä mainitulla Peak Motus Motion Measurement System -ohjelmistolla.Hermo-lihasjärjestelmän esi-/lihasaktiivisuus (EMG) tallennettiin esigeelillä käsiteltyjenhopea/hopeakloridi-pintaelektrodien avulla valituista alaraajojen TA-, LG-, VL- janiskan/selän TR-lihaksista ME6000 järjestelmällä näytteenottonopeudella 1000näytettä/sekunti. Säädösten mukaisesti (Konrad <strong>20</strong>05) 4 paria EMG-pintaelektrodia(yksi EMG-elektrodipari/lihas) asennettiin lihaksen motorisen pisteen ja lihaksendistaalisen pään puoleen väliin, elektrodiparin etäisyyden ollessa noin 2 senttimetriä.Lisäksi maadoituselektrodit (yksi maadoituselektrodi/lihas) asennettiin kehon kohtiin,joissa luun pinta on havaittavissa heti ihonkudoksen alta. Kaikkien elektrodien kiinnitysvarmistettiin teipillä ja liitettävien EMG-johtimien venyminen eliminoitiin teippaamallajohtimet kiinni ihoon asianmukaisesti. Tallennettu data analysoitiin jälkikäteenMegaWin v.2.5 ohjelmistolla (Mega Electronics Oy., Suomi) ja tämä ”raaka EMG”käsiteltiin ensin keskiarvostetuksi EMG:n tehollisarvoksi (eng. RMS Averaging EMG,RMS aEMG) dataksi valintaparametrien ollessa Averaging Frame width 0,005 sekuntija Smooting Frame width 1 sekunti ja täten ”muokattu” näytteenottonopeus oli vain <strong>20</strong>0näytettä/sekunti. Muokkauksen jälkeen RMS aEMG -data tallennettiin ASCII-muotoonja siirrettiin Peak Motus -järjestelmään. Dataa muokattiin myös Peak Motus MotionMeasurement System -ohjelmiston avulla, jonka avulla datasta suodatettiin pois”ylimääräisiä signaaleita = piikkejä”. Suodatin tyyppinä käytettiin Butterworthsuodatintaja ohjelmiston ehdottamia default-arvoja lisäparametreille seuraavasti;
46/74Cuttoff Frequency vaihtelee 2 Hz ja 6 Hz välillä riippuen lihaksesta ja Prescribed limit(PL) on 0,100000.Lisäsalamavalo Style 400Fx Swiss made studio flash system (Elinchrom, Sveitsi)käynnisti ulkoisen trigger in -kaapelin avulla jokaisen erillisen trialin alussa ME6000EMG-dataloggerin ja tämän lisäsalaman ”välähdyksen” avulla synkronoitiin myös kaksiHigh Speed -kameraa, videokamera ja EyeLink II - järjestelmän Scene-kameran avullatallennustapahtumat ajallisesti toisiinsa. Lisäsalamavalon avulla myös annettiin jokaisenerillisen trialin lopussa tapahtuman lopetus-merkki kyseisille järjestelmille.Yleiskuva testauksesta toteutettiin Sony 3CCD Progressive Scan MiniDVvideokameralla, tyyppi DCR-TRV900E PAL (Sony, xxxx). Yleiskuvan lisäksivideokuvan perusteella voitiin tarkistaa High Speed -kameroiden nauhoituksien lisäksipallon osumatarkkuus ja maalivahdin positio suhteessa ylähirteen merkittyihinkymmeneen erilliseen torjuntasektoriin. Videokuvaa käytettiin myös kokotestaustapahtuman lisäkehitykseen mahdollisiin tuleviin jatkotutkimuksiin.Syke ja sykkeen R-R vaihtelu rekisteröitiin Polar 810 sykkeenmittauslaitteistolla (PolarOy, Suomi) ja analysoitiin jälkikäteen Kubios HRV Analysis -ohjelmistolla (Kuopion<strong>yliopisto</strong>, Suomi), jonka avulla määritettiin mahdolliset suorituksen aikaiset psyykkisetjännitystilat.Pallon nopeus, osumatarkkuus ja maalivahdin paikkasektori rekisteröitiin janauhoitettiin High Speed -kameran ja osaltansa myös normaalin Sonyn videokameranavulla. Analysointi suoritettiin tallenteista manuaalisesti jälkikäteen ko. nauhoitetustavideotallenteesta. Pallon osumatarkkuussektorit olivat merkitty maalin ylähirteenkymmenellä erillisellä merkintätarralla ja merkintätarrojen etäisyys oli 50 cm.4.4 Tilastollinen käsittelyTilastollinen tulosten analysointi suoritettiin SPSS for Windows 15.0 ohjelmistolla(SPSS Inc., IL,USA).
47/745 TULOKSETTuloksista esitetään ensin uuden integroidun mittausjärjestelmän tuotos eli synkronoitueri järjestelmien videokuva tallenteiden ja EMG-signaalien summa trial jamaalivahtikohtaisesti rangaistuslaukaustapahtumasta. Toisessa osiossa esitetääntutkimuksen tuloksena syntyvä alustava maalivahdin ennakoivan toiminnan organisointi-malli pääasiassa kokeneen maalivahdin tuloksiin perustuen. Kolmannessa osiossaesitetään eri-ikäisten maalivahtien toimintaeroihin ja taidonhallintaan liittyviä tuloksia.5.1 Integroitu mittausjärjestelmäTutkimuksessa uudella integroidulla mittausjärjestelmällä tuotettiin tuotos (kuva 7.),jossa on yhdistettynä ja synkronoituna mahdollisimman tarkasti eri järjestelmienvideokuvatallenteet ja lihasten esi-/lihasaktiivisuus neljästä eri kehon oikeanpuoleisestalihaksesta; etureiden vastus lateralis -lihaksesta (VL), pohkeen ulommasta lateralgastrocnemius -lihaksesta (LG), etusäären tibialis anterior -lihaksesta (TA) janiskan/yläselän trapezius-lihaksesta (TR). Kuvassa ylhäällä vasemmalla näkyivätensimmäisellä High Speed-kameralla tallennettu data laukaisijan liikeradoista 150kuvaa/sekunti nopeudella ja oikeassa kulmassa toisella High Speed -kamerallatallennettu data maalivahdin liikkeistä samalla 150 kuvaa/sekunti nopeudella. Keskelläylhäällä kuvassa näkyi EyeLink II -järjestelmän tallenne maalivahdin silmänliikkeistä29,97 kuvaa/sekunti nopeudella ja kuvassa esiintyvä pieni punainen risti havainnoimaalivahdin silmien yhdistettyä liikettä. Keskiarvostetut ja suodatetut neljä erillistäEMG-signaalia ”muokatulla” näytteenottonopeudella <strong>20</strong>0 näytettä/sekunti näkyivätkuvassa alhaalla seuraavasti; ylimmäisenä oikeanpuoleisen etureiden vastus lateralis -lihas (VL), sen alla oikeanpuoleisen pohkeen ulompi lateral gastrocnemius -lihas (LG),seuraavaksi oikeanpuoleisen etusäären tibialis anterior -lihas (TA) ja viimeisenäoikeanpuoleisen niskan/yläselän trapezius-lihas (TR). EMG-signaalien datojenkuvaajaan on myös asetettu manuaalisesti jälkikäteen 5 erillistä markkeria (Kick1…Kick 5), jotka havainnoivat milloin trialin sisältämät rangaistuslaukaukset ovatsuoritettu suhteessa videotallenteisiin. Tallenteesta voitiin seurataan tapahtumien
48/74etenemistä EMG-signaalien päällä ”liukuvalla” reaaliaikaisella markkerilla, joka näkyivideotallenteessa pystyviivana hieman ennen Kick 5-markkeria. Tuotoksessa näkyimyös vasemmassa alareunassa tuotoksen ajallista kestoa esittävä kellonäyttö.Tuotoksien pituudet maksimissaan olivat noin 42 sekuntia ja tämä oli riippuvainen HighSpeed -kameroihin liittyvän Peak Motus Motion Measurement System -ohjelmistonkertatallennus kapasiteetista, joka puolestaan oli riippuvainen näytteenottonopeudenvalinnan suuruudesta, oli näissä koejärjestelyissämme siis 150 kuvaa/sekunti.KUVA 7. Laukaisijan liikeanalyysi, maalivahdin silmänliikkeet ja liikeanalyysi sekä EMGsignaalitneljästä eri lihaksista synkronoituna toisiinsa ajan suhteen.
49/745.2 Maalivahdin ennakoivan toiminnan organisointiMaalivahdin lihaksiston ennakoivan toiminnan organisointi. Kokeneen maalivahdinvalmiusasentojen ja torjunta-asentojen ennakoivaa toimintaa tutkittiin suhteessatutkimukseen valittujen kehon oikeanpuoleisien TA-, LG, VL- ja TR-lihastenrangaistuslaukauksien aikaisiin esi- ja lihasaktiivisuuksiin (EMG). Nämä tuloksetjaoteltiin torjuntakoodeittain ja vaaka-akselilla esiintyvään pelaajan palloon osumisenajankohtaan millisekunteina (kuva 8). Torjuntakoodi 1. kuvaa maalivahdin onnistunuttatorjuntaa, puolestaan torjuntakoodi 2. kuvaa epäonnistunutta torjuntaa, jossa maalivahtikuitenkin suorittaa torjuntasukelluksen oikeaan suuntaan suhteessa pallonosumasektoriin ja viimeisenä torjuntakoodi 3. kuvaa epäonnistunutta torjuntaa, jossamaalivahti suorittaa torjuntasukelluksen väärään suuntaan suhteessa pallonosumasektoriin eli ennakoi pallon suunnan väärin.Epäonnistunut torjunta, suunta väärämaalivahti_valmiusasentoonmaalivahti_torjuntaasentoonVL_esiaktiviisuus_EMGTA_esiaktiivisuus_EMGLG_esiaktiivisuus_EMGTR_esiaktiivisuus_EMGVL_lihasaktiivisuus_EMGTR_lihasaktiivisuus_EMGLG_lihasaktiivisuus_EMGTA_lihasaktiivisuus_EMGTORJUNTAKOODIEpäonnistunut torjunta, suunta oikeaOnnistunut torjuttu-3000-<strong>20</strong>00-100001000MeanKUVA 8. Kokeneen maalivahdin keskimääräiset esi- ja lihasaktiivisuudet (EMG) suhteessamaalivahdin valmiusasentoihin ja torjunta-asentoihin rangaistuslaukauksien aikana.
50/74Maalivahdin silmänliikkeiden ennakoivan toiminnan organisointi. Kokeneenmaalivahdin torjuntakoodin 1., onnistunut torjunta, suuntaa-antavat alustavat tuloksetanalysoitiin 2. trialin 3. rangaistuslaukauksen avulla osoittivat kokeneen maalivahdinsuorittavan 5 erimittaista <strong>fi</strong>ksaatiota (5 eri väistä pylvästä) ennen pelaajan palloonosumista. Harmaat alueet pylväiden välissä aikajana (x-akseli) suuntaan liikuttaessaosoittivat eri <strong>fi</strong>ksaatioiden välisiä maalivahdin sakkaisia silmänliikkeitä siirryttäessäpelaajan kehon osa-alueesta toiseen maalivahdin ennakoivaa toimintaa ”luoden”.Fiksaatioiden kestot osoitettiin eriväristen pylväiden pituuden suureena ja ajallisestisuurin <strong>fi</strong>ksaatio oli sininen palkki, jossa palloon kohdistuva ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio alkoinoin 4050 ms kohdalla ja päättyi noin 3050 ms ennen pelaajan palloon osumista.Fiksaatioiden suoritusjärjestys oli (kuva 9.);‣ sininen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ keltainen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ vihreä palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ punainen palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ vaalean ruskea, kolmas <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio palloon2. <strong>fi</strong>ksaatio palloonTORJUNTAKOODI3. <strong>fi</strong>ksaatio palloon4. <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaan2. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan2. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio lantioon1. <strong>fi</strong>ksaatio päähän1-5000,00-4000,00-3000,00-<strong>20</strong>00,00-1000,000,00Aika ennen laukaisijan osumista palloon [ms]KUVA 9. Kokeneen maalivahdin keskimääräiset silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot torjuntakoodissa 1.
51/74Kokeneen maalivahdin torjuntakoodin 2., epäonnistunut torjunta, jossa torjuntasuuntaoli oikea, suuntaa-antavat alustavat tulokset analysoitiin 3. trialin 5.rangaistuslaukauksen avulla osoittivat kokeneen maalivahdin suorittavan 5 erimittaista<strong>fi</strong>ksaatiota ennen pelaajan palloon osumista. Ajallisesti suurin <strong>fi</strong>ksaatio oli sininenpalkki, jossa palloon kohdistuva ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio alkoi noin 2950 ms kohdalla japäättyi noin 1900 ms ennen pelaajan palloon osumista. Fiksaatioiden suoritusjärjestysoli (kuva 10.);‣ sininen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ keltainen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ vihreä palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ punainen palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ vaalean ruskea, kolmas <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio palloon2. <strong>fi</strong>ksaatio palloon3. <strong>fi</strong>ksaatio palloon4. <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaanTORJUNTAKOODI2. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan2. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio lantioon1. <strong>fi</strong>ksaatio päähän2-3000,00-2500,00-<strong>20</strong>00,00-1500,00-1000,00-500,000,00Aika ennen laukaisijan osumista palloon [ms]KUVA 10. Kokeneen maalivahdin keskimääräiset silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot torjuntakoodissa2.
52/74Kokeneen maalivahdin torjuntakoodin 3., epäonnistunut torjunta, jossa torjuntasuuntaoli väärä, suuntaa-antavat alustavat tulokset analysoitiin 2. trialin 2.rangaistuslaukauksen avulla osoittivat kokeneen maalivahdin suorittavan 7 erimittaista<strong>fi</strong>ksaatiota ennen pelaajan palloon osumista. Ajallisesti suurin <strong>fi</strong>ksaatio oli vihreäpalkki, jossa palloon kohdistuva toinen <strong>fi</strong>ksaatio alkoi noin 5500 ms kohdalla ja päättyinoin 1600 ms ennen pelaajan palloon osumista. Fiksaatioiden suoritusjärjestys oli (kuva11.);‣ sininen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ tumman vihreä palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio pelaajan päähän‣ vihreä palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ keltainen palkki, ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ vaalean ruskea, kolmas <strong>fi</strong>ksaatio palloon‣ punainen palkki, toinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa‣ violetti palkki, neljäs <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio palloon2. <strong>fi</strong>ksaatio palloon3. <strong>fi</strong>ksaatio palloonTORJUNTAKOODI4. <strong>fi</strong>ksaatio palloon1. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaan2. <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan2. <strong>fi</strong>ksaatio tukijalkaan1. <strong>fi</strong>ksaatio lantioon1. <strong>fi</strong>ksaatio päähän3-8000,00-6000,00-4000,00-<strong>20</strong>00,000,00Aika ennen laukaisijan osumista palloon [ms]KUVA 11. Kokeneen maalivahdin keskimääräiset silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot torjuntakoodissa3.
53/745.3 Maalivahtien toimintaerot ja taidonhallintaValmiusasento ja torjunta-asento. Kokeneen maalivahdin rangaistuslaukauksistaanalysoitiin yhteensä 19 rangaistuslaukaisua, joten saanto oli 19 analysoituarangaistuslaukaisua/<strong>20</strong> hyväksytysti suoritettua rangaistuslaukaisua, harjoitelleenmaalivahdin saanto oli 13/13 rangaistuslaukaisua ja nuoren maalivahdin saanto oli19/19 rangaistuslaukaisua. Pallon keskimääräinen lentoaika ja keskihajonta olivat 384,6(±32,1) ms kokeneella maalivahdilla, 426,2 (±49,6) ms harjoitelleella maalivahdilla ja530,2 (±50,7) ms nuorella maalivahdilla. Lisäksi maalivahdeilta määritettiin myöskeskimääräinen aloitusajankohta ja keskihajonta milloin maalivahdit aloittivatvalmiusasentojen ja torjunta-asentojen valmistautumisensa suhteessa laukaisijan palloonosumiseen. Kokeneella maalivahdilla valmisasento aloitettiin -2427,84 (±819,64) ms jatorjunta-asento -878,63 (±506,90) ms, harjoitelleella maalivahdilla vastaavat arvotolivat -1472,38 (±1472,38) ms ja -314,38 (±103,23) ms sekä nuorella maalivahdilla -2545,84 (±1529,32) ms ja -558,47 (±325,86) ms (taulukko 3) ennen palloon osumista.Laukauksienmäärä [kpl]t pallonlentoaika [ms] t MV-VA [ms] t MV-TA [ms]Nuori maalivahti 19 530,2 (±50,7) -2545,84 (±1529,32) -558,47 (±325,86)Harjoitellut maalivahti 13 426,2 (±49,6) -1472,38 (±1472,38) -314,38 (±103,23)Kokenut maalivahti 19 384,6 (±32,1) -2427,84 (±819,64) -878,63 (±506,90)TAULUKKO 3. Pallon keskimääräinen lentoaika, maalivahdin valmiusasentojen (t MV-VA ) jatorjunta-asentojen (t MV-TA ) valmiustilat suhteessa laukaisijan palloon osumiseen.Rangaistuslaukauksen torjunnan osa-alueet. Maalivahtien torjuntaan liittyviä liikeratojaanalysoitiin maalivahtia kuvaavan trial-kohtaisten High Speed -kameran tallenteiden(HS1) ja Peak Motus Motion Measurement System -ohjelmiston avulla ”kuvakerrallaan” -menetelmällä. Menetelmän avulla saatiin tuloksia eri maalivahtien välisistätoiminta- ja taidonhallintaan liittyvistä eroista rangaistuslaukauksien aikana. Erimaalivahtien järjestelmällistä, aikariippuvaista toimintaa ja taidonhallintaa osoittivat”keskimääräiset” esimerkit ”still”-kuvien muodossa valmius-asennoista (kuva 12.),torjunta-asennoista (kuva 13.) ja torjuntasukelluksista vasemmalle (kuva 14.) taioikealle puolelle (kuva 15).
54/74KUVA 12. Nuoren, harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin valmiusasennot.KUVA 13. Nuoren, harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin torjunta-asennot.KUVA 14. Nuoren, harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin torjuntasukellus vasemmallepuolelle.KUVA 15. Nuoren, harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin torjuntasukellus oikealle puolelle.Esi- ja lihasaktiivisuus (EMG). Tutkimukseen valittujen kehon neljän oikeanpuoleisenlihaksen; m. tibialis anterior (TA), m. lateral gastrocnemius (LG), m. vastus lateralis(VL) ja m. trapetzius (TR) esiaktiivisuuden voimistuminen normaalitasosta jalihasaktiivisuuden maksimiarvon havainnointiaika (+SD) [ms] suhteessa laukaisijanpalloon osumiseen on esitetty taulukossa 4. Kokeneen maalivahdin
55/74rangaistuslaukauksista analysoitiin yhteensä 10 rangaistuslaukaisua, joten saanto oli 10analysoitua rangaistuslaukaisua/<strong>20</strong> hyväksytysti suoritettua rangaistuslaukaisua,harjoitelleen maalivahdin saanto oli 0/13 rangaistuslaukaisua ja nuoren maalivahdinsaanto oli 10/19 rangaistuslaukaisua.t TA EMG [ms] t LG EMG [ms] t VL EMG [ms] t TR EMG [ms]EsiaktiivisuusKokenut maalivahti -1181,3 (+536,9) -603,5 (+199,1) -1596,0 (+465,5) -537,4 (+211,9)Nuori maalivahti -359,3 (+249,9) -303,4 (+122,3) -563,4 (+335,7) -242,0 (+111,2)LihasaktiivisuusKokenut maalivahti 83,9 (+<strong>20</strong>8,9) 143,9 (+160,2) 58,6 (+105,3) 162,6 (+99,3)Nuori maalivahti 112,7 (+113,4) 264,1 (+110,3) 290,7 (+93,2) 309,4 (+184,5)TAULUKKO 4. Lihasten esiaktiivisuus ja lihasaktiivisuus (EMG) havaintoaika suhteessapallon osumiseen.Ennakointi ja torjuntaprosentit. Kokeneelta maalivahdilta analysoitiin torjuntakooditutkimuksessayhteensä <strong>20</strong>, harjoitelleelta 13 ja nuorelta 19 rangaistuslaukaisua.Torjuntakoodi 1. eli GK torjunta -muuttujan tulokset osoittavat kokeneen maalivahdintorjuntaprosentiksi 45,00 %, harjoitelleelle maalivahdille 38,46 % ja nuorellemaalivahdille 26,32 %. Tulokset osoittavat myös torjuntakoodilla 3. eli GK väärä suunta -muuttujan avulla nuoren maalivahdin aavistavan väärään suuntaan 0,0 % laukauksista,kokeneella ja harjoitelleella maalivahdilla samainen arvo noin 35 % luokkaa (kuva 16).Torjunta on epäonnistunut (torjuntakoodi 2. eli GK ei torjuntaa ) oikeasta maalivahdinsuunnasta huolimatta nuorella maalivahdilla 73,68 % suuruisena ja kokeneella sekäharjoitelleella maalivahdilla noin <strong>20</strong> % suuruisena (taulukko 5).Laukauksienmäärä [kpl] GK väärä suunta [%] GK ei torjuntaa [%] GK torjunta [%]Nuori maalivahti 19 0,00 % 73,68 % 26,32 %Harjoitellut maalivahti 13 38,46 % 23,08 % 38,46 %Kokenut maalivahti <strong>20</strong> 35,00 % <strong>20</strong>,00 % 45,00 %TAULUKKO 5. Maalivahtien torjuntakoodit jaoteltuna kolmeen eri luokkaan; maalivahtiennakoi pallon suunnan väärin (GK väärä suunta ), maalivahti ennakoi pallon suunnan oikein, muttatorjunta epäonnistuu (GK ei torjuntaa ), maalivahti ennakoi pallon suunnan oikein ja torjuurangaistuslaukauksen (GK torjunta ).
56/74KUVA 16. Harjoitelleen ja kokeneen maalivahdin väärään suuntaan toteutunut torjuntasukellus.Silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot. Kokeneelta maalivahdilta analysoitiin silmänliike ja<strong>fi</strong>ksaatio-tutkimuksessa yhteensä 15, harjoitelleelta 5 ja nuorelta 5 rangaistuslaukaisua.Kokenut maalivahti käytti keskimäärin 3,<strong>20</strong> (±1,90) <strong>fi</strong>ksaatiota per rangaistuslaukaisu,harjoitellut maalivahti 1,40 (±0,89) <strong>fi</strong>ksaatiota ja nuori maalivahti 2,<strong>20</strong> (±1,10)<strong>fi</strong>ksaatiota ennen rangaistuslaukaisijan palloon osumista. Harjoitelleen maalivahdin<strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivat palloon 85,71 % sekä rangaistuslaukaisijan lantioon 14,29 %.Kokeneen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivat palloon 66,67 % ja laukaisevaan jalkaan29,17 % sekä myös noin 2 % suuruisina rangaistuslaukaisijan lantioon että päähän.Nuoren maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivat palloon 54,55 % ja laukaisevaan jalkaan36,36 % sekä myös noin 9 % suuruisena rangaistuslaukaisijan päähän (taulukko 6).IDNuorimaalivahtiHarjoitellutmaalivahtiKokenutmaalivahtiFiksaatiot[kpl]Fiksaatiotpalloon [%]Fiksaatiotlaukaisevaanjalkaan [%]Fiksaatiottukijalkaan [%]Fiksaatiotlantioon [%]Fiksaatiotpäähän [%]2,<strong>20</strong>(±1,10) 54,55 % 36,36 % 0,00 % 0,00 % 9,09 %1,40(±0,89) 85,71 % 0,00 % 0,00 % 14,29 % 0,00 %3,<strong>20</strong>(±1,90) 66,67 % 29,17 % 0,00 % 2,08 % 2,08 %TAULUKKO 6. Maalivahtien keskimääräiset <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärät ja <strong>fi</strong>ksaatioidenlukumäärien prosentuaaliset osuudet kohteittain rangaistuslaukauksen aikana.Silmänliikkeiden ja <strong>fi</strong>ksaatioiden prosentuaaliset ajat eri seurantakohteisiin suhteessalaukaisijan aloittamaan liikkeeseen (kuva 17.). Fiksaatioiden analysoinnin kohteinaolivat pallo, laukaiseva jalka, tukijalka, lantio, pää.
57/7490,00 %80,00 %70,00 %60,00 %50,00 %40,00 %Nuori maalivahtiHarjoitellut maalivahtiKokenut maalivahti30,00 %<strong>20</strong>,00 %10,00 %0,00 %<strong>fi</strong>ksaatio palloon[%]Fiksaatiolaukaisevaan jalkaan[%]Fiksaatiotukijalkaan [%]Fiksaatio lantioon[%]Fiksaatio päähän[%]KUVA 17. Maalivahtien keskimääräiset <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärät ja <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärienprosentuaaliset osuudet kohteittain rangaistuslaukauksen aikana.Kokeneen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatioiden kokonaiskesto oli keskimäärin 4294,00 (±2982,53)millisekuntia maalivahdin rangaistuslaukauksen valmistautumisestarangaistuslaukaisijan palloon osumiseen, harjoitelleen maalivahdin 1786,<strong>20</strong> (±481,30)millisekuntia ja nuoren maalivahdin 2745,00 (±<strong>20</strong>80,39) millisekuntia. Harjoitelleenmaalivahdin <strong>fi</strong>ksaatioiden kokonaiskestosta suuntautui palloon 93,54 % jarangaistuslaukaisijan lantioon 5,38 %. Kokeneen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatioidenkokonaiskestosta suuntautui palloon 79,88 %, laukaisevaan jalkaan 8,94 % sekä myös0,08 % suuruisina rangaistuslaukaisijan lantioon että 0,26 % suuruisena päähän.Vastaavasti nuorella maalivahdilla palloon 44,48 % ja laukaisevaan jalkaan 40,03 %sekä 3,97 % suuruisena rangaistuslaukaisijan päähän (taulukko 7).IDNuorimaalivahtiHarjoitellutmaalivahtiKokenutmaalivahtiFiksaatiodenkokonaiskesto[ms]2745,00DFiksaatiotpalloon[%]D Fiksaatiotlaukaisevaanjalkaan [%]D Fiksaatiottukijalkaan [%]DFiksaatiotlantio [%]DFiksaatiotpäähän[%](±<strong>20</strong>80,39) 44,48 % 40,03 % 0,00 % 0,00 % 3,97 %1786,<strong>20</strong>(±481,30) 93,54 % 0,00 % 0,00 % 5,38 % 0,00 %4294,00(±2982,53) 79,88 % 8,94 % 0,00 % 0,08 % 0,26 %TAULUKKO 7. Maalivahtien keskimääräiset <strong>fi</strong>ksaatioiden kokonaiskestot ja <strong>fi</strong>ksaatioidenkestojen prosentuaaliset osuudet kohteittain rangaistuslaukauksen aikana.
58/74Syke ja HRV. Sydämen sykkeen R-R vaihtelun analysoitiin koehenkilöiltä Kubios HRVAnalysis -ohjelmiston avulla. Ohjelmiston avulla voidaan yksityiskohtaisestianalysoida yleisesti käytetyt aika- ja taajuusriippuvaiset parametrit sekä myös Poincaréplottaus (kuva 18).KUVA 18. Nuoren maalivahdin aika- ja taajuusriippuvaisten parametrien eri arvot analysoitunaKubios HRV Analysis -ohjelmistolla.Alustavista tuloksista havaittiin muun muassa seuraavia sympaattisen japarasympaattisen hermoston tilojen kvantitatiivisia aika- ja taajuusriippuvaisia arvoja; kokenut maalivahti RMSSD = 109,4 ja LF/HF = 4,426 harjoitellut maalivahti RMSSD = 15,2 ja LF/HF = 7,458 nuori maalivahti RMSSD = 87,8 ja LF/HF = 1,446Esimerkki nuoren maalivahdin suorituksen aikaisesta HRV Analysis–General Results -tuloksista esitetään liitteissä 1.
59/746 POHDINTAValmiusasento ja torjunta-asento. Tulokset osoittivat, että kokeneelle maalivahdillerangaistuslaukaukset olivat nopeampia ja täten pallon lentoaika oli lyhyempi kuinharjoitelleelle ja nuorelle maalivahdille. Tähän oli syynä, että kokeneelle ja nuorellemaalivahdille käytettiin samaa aikuista laukaisijaa ja laukaisija ei laukaissut palloa yhtänopeasti nuorelle maalivahdille. Kuitenkin on muistettava, että nuori maalivahti onpituudeltaan vain 131 cm ja kokenut maalivahti 179 cm ja tämä osaltansa kompensoisilaukauksien nopeuksien eroja. Tulokset osoittivat kokeneen maalivahdin aloittavanennakoivaan toimintaan kuuluvien valmiusasennon ja torjunta-asennonvalmistautumisen ajallisesti aikaisemmin kuin muut maalivahdit ja tämä voi osaltansaolla syynä kokeneen maalivahdin onnistuneisiin suorituksiin ja jopa 45,00 %torjuntaprosentin korkeaan arvoon. Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>03; <strong>20</strong>05) määrittelionnistuneet maalivahdit (SE = Successful Expert) tutkimuksessaan torjuntaprosentiltaan37–63 % luokkaan ja täten kokenut maalivahtimme kuuluu kyseiseen valioryhmään.Rangaistuslaukauksen torjunnan osa-alueet. Eri trialeista muodostettujenkeskimääräisten torjuntaan liittyvien liikeratojen osa-alueiden; valmiusasento, torjuntaasento,heittäytyminen maahan kauas, heittäytyminen maahan kauas tulostenanalysoinnin avulla voitiin kuvasarjoista 12–15 tulkita kokeneen maalivahdin jaharjoitelleen maalivahdin valmiusasennon ja torjunta-asennon olevanJalkapallomaalivahdin tekniikat-oppikirjan mukaista (ks. kappale 3.2). Lisäksikokeneella maalivahdilla havaittiin myös juuri ennen laukaisijan palloon osumista pienihyppy, joka oikea-aikaisesti suoritettuna lisää alaraajojen ponnistustehoa. Nuorellamaalivahdilla havaittiin erinäisiä puutteita torjuntaan liittyvissä liikeradoissa; 1)valmiusasennosta siirryttäessä torjunta-asentoon käsivarsien ja jalkojen nivelkulmienpitäisi pienetä, jota tässä ei tapahtunut lainkaan ja täten torjunta-asennot ja valmiusasennotolivat lähes samat, 2) tasapainoiseen voimakkaaseen ponnistuksen sivullekyetäkseen alaraajat olivat liian leveällä, 3) paino ei siirtynyt päkiöille esivenytyksen jaräjähtävän ponnistuksen tehostamiseksi torjunta-asennossa, 4) käsientorjuntatyöskentelyssä kädet ”makasivat” ennen torjuntaa liian alhaalla, 5) torjunnassa
60/74vain toinen käsi ojentui torjunnan suuntaan, joten kädet eivät antaneet torjunnalle”suuntaa ja vauhtia”. Tähän havaittuun kokeneen maalivahdin ennakoivaan toimintaanvoitiin rinnastaa erinomaisesti Rinkisen (<strong>20</strong>02) toteamusta: ”kehittää ihanteellinensuoritustekniikka sekä soveltaa opittua suoritustekniikkaa muuttumattomissa japoikkeuksellisissa olosuhteissa ja tilanteissa.” Eri maalivahdeilla oli myös havaittavissatoiminnoissa eroja, jotka liittyvät taidon opettelemiseen ja siihen liittyvien lukuistentoistojen määrään. Sääkslahti ym. (<strong>20</strong>07) määritteli taidon opettaminen kolmeen erivaiheeseen: 1) kognitiiviseen eli varhaiseen vaiheeseen, 2) assosiatiiviseen elivälivaiheeseen 3) automaatiovaiheeseen eli lopulliseen vaiheeseen. Kokenut maalivahtion ehdottomasti vaiheen 3-tasolla ja nuori maalivahti tapailee 1-tason vaihetta.Harjoitelleen maalivahdin liikeradat olivat kutakuinkin kokeneen maalivahdin kaltaisia,mutta koetilanteessa yllättänyt pahoinvointi osaltaan vaikutti maalivahdin suoritustasoaalentavasti, eteenkin loppusukelluksissa ja tapahtumissa hetki ennen laukaisijan palloonosumista.Esi- ja lihasaktiivisuus (EMG). Tutkimuksessa havaittiin neljän kehon oikeanpuoleisenlihaksen; m. tibialis anterior (TA), m. lateral gastrocnemius (LG), m. vastus lateralis(VL) ja m. trapetzius (TR) esiaktiivisuuden voimistuminen normaalitasosta (+SD)olevan jopa kaksi tai jopa kolme kertaan ajallisesti aikaisempaa kokeneellamaalivahdilla kuin nuorella maalivahdilla. Tämä osoitti kokeneen maalivahdinaloittavan torjuntaan valmistautumisen hyvissä ajoin noin 600–1600 millisekuntiaennen laukaisijan palloon osumista riippuen tutkittavasta lihaksesta. Samoten kokenutmaalivahti pystyi suorittamaan torjuntaliikkeeseen vaadittavan maksimilihasaktiivisuuden huomattavasti aikaisemmin kuin nuori maalivahti jopa noin 60 mspallon osumisen jälkeen ja tämä puolestaan mahdollisesti osoitti kokeneen maalivahdinpystyvät ennakoimaan laukaisijasta saatavien vihjeiden perusteella pallon suunnan.Maalivahdin rangaistuslaukauksen suunnan ennakointi voidaan näiden tulosten pohjaltatodeta alkavan myös lihasten osalta oikein ajoitetulla esiaktiivisuudella. Tätä tukeemahdollisesti myös osaltansa Avela ym. (1996) pudotushypyn esiaktiivisuuteen jasiihen liittyvän ennalta opittuun toimintaan liittyvä kuin myös Komi (<strong>20</strong>03)optimaalisen voimantuoton osa-alueet venymis-lyhenemis-syklissä tutkimustulokset.Yksittäisten rangaistuslaukauksien lihasten esiaktiivisuuden tulosten perusteella voitiinmyös mahdollisesti havaita maalivahdin ennakoinnin suunta. Jos esiaktiivisuus kasvaapohkeen oikeanpuoleisessa LG-lihaksessa, oli se havainto oikealle puolelle
61/74suuntautuvan torjuntahypyn valmistautumisesta. Vastaavasti esiaktiivisuuden matalampitaso oikeanpuoleiseen torjuntahyppyyn verrattuna voitiin havainnoida vasemmallepuolelle tapahtuvasta torjuntasukelluksesta. Harjoitelleelta maalivahdilta koepäivän 1.tuloksia ei kyetty analysoimaan EMG:n osalta kokeissa esiintyneiden yllättävientoiminta- ja käyttöhäiriöiden johdosta.Ennakointi ja torjuntaprosentit. Kokeneen maalivahdin torjuntaprosentti 45,00 % olitodella hyvää luokkaa myös muiden tutkijoiden tutkimuksiin verratessa, harjoitelleenmaalivahdin 38,46 % torjuntaprosentti täyttää samoten onnistuneiden maalivahtienkriteerit (Savelsbergh ym. <strong>20</strong>03; <strong>20</strong>05). Nuoren maalivahdin 26,32 % torjuntaprosenttija torjuntakoodin 3. eli GK väärä suunta -muuttujan 0,0 % -arvo osoitti nuoren maalivahdinei-ennakoivan rangaistuslaukauksen suuntaa mahdollisista pelaajasta saatavista vihjeistähuolimatta, vaan odotti usein pallon liikkeelle lähtöä. Näiden nuoren maalivahdinyllämainittujen muuttujien välillä oli selvä yhteys, sillä nuori maalivahti oli ainamyöhässä torjunnassa, eteenkin mikäli rangaistuslaukauksessa pallon lentoaikarangaistuspilkulta maaliviivalle oli normaalin suuruinen eli noin 350–600 ms. Tätä”myöhästynyttä ja epäonnistunutta” optimaalista toiminnan tulosta eli torjuttuarangaistuslaukaisua selittäneen myös Järvilehto ym. (<strong>20</strong>07) eliö–ympäristö -järjestelmäteorian, jossa muun maassa todetaan:”Ärsyke ei aiheuta reaktiota, vaan reaktio syntyyärsykettä edeltävän organisaation pohjalta”. Nuorella maalivahdilla ei todennäköisestiollut käytössä opittua ympäristön ärsykkeistä muodostuvaa havaintoprosessia (esim.pelaajan laukaisevan jalan asento, tukijalan asento, lantion asento jne.), joka voisi luodaennakoivan organisaation eri torjuntavaihtoehdot valmiiksi jo ennen ”ärsykettä” elirangaistuslaukaisijan palloon osumista. Torjuntavaihtoehtoja rangaistuslaukauksessamaalivahdilla oli tutkimuksemme mukaan seitsemän eri aluetta, jotka voitiin määrittääJärvilehton 1994 esittämän eliö–ympäristö -järjestelmä teorian mukaan maalivahdintoiminnan tuloksiksi. Nämä toiminnan tulokset olivat; keskisektori, jossa maalivahtivalmistuu torjuntaa maaliviivalla seisten tai liikehtien ja lisäksi Savelsbergh ym. (<strong>20</strong>05)simuloidun rangaistuslaukauksen tutkimuksessaan määrittämät kuusi suorakulmaistaaluetta kooltaan 0.81 m x 1.50 m, joista kolme oli maalin vasemmalla puolella ja kolmeoikealla puolella. Näiden toimintojen tulosten valossa voitiin myös todentaa Moryanym. (<strong>20</strong>03) rangaistuslaukauksen aikainen ”point of no return” - käsite, jossa kokeneenmaalivahdin valmistautuessa torjuntaan oli käytettävissä kaikki seitsemän eri toiminnontulosta, tapahtuman edetessä maalivahti hylkää osan toiminnan tuloksista perustuen
62/74pelaajan liikkeisiin tai muihin ympäristöärsykkeisiin, lopulta maalivahdilla pitäisi ollahetki ennen palloon osumista vain yksi torjuntavaihtoehto eli toiminnan tuloskäytettävissä. Lopputuloksissa valittu oikea toiminnon tulos havaittiin torjuntakoodina1. tai 2. ja niiden aikana maalivahti oli ennakoinut palloon suunnan oikein, huolimattaonnistuiko rangaistuslaukaisun torjunta tai ei. Torjuntakoodeissa 3., joissa maalivahdintorjuntasuunnatkin olivat vääriä, voidaan havaita mahdollisesti osassa tapauksissa myös”point of no return” - käsite. Tätä tukee kuvassa 16. esitetty tapahtuma, jossamaalivahdin keho pyrki muuttaman vielä torjunnan suuntaa ja myös katse seurasikiinteästi maaliin päättyvää palloa. Näissä tapauksissa oli mahdollisesti ennakoinninanalysoinnissa tapahtunut ”väärinkäsitys” ja täten maalivahdin liikkeet aloitettiinväärään suuntaan ja niitä ei ehditä enää palauttamaan oikeaan suuntaan tapahtumasarjanedetessä.Silmänliikkeet ja <strong>fi</strong>ksaatiot. Kokenut maalivahti käytti keskimäärin 3,<strong>20</strong> (±1,90)<strong>fi</strong>ksaatiota per rangaistuslaukaisu, harjoitellut maalivahti 1,40 (±0,89) <strong>fi</strong>ksaatiota januori maalivahti 2,<strong>20</strong> (±1,10) <strong>fi</strong>ksaatiota ennen rangaistuslaukaisijan palloon osumista.Harjoitelleen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivat palloon 85,71 % sekärangaistuslaukaisijan lantioon 14,29 %. Kokeneen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivatpalloon 66,67 % ja laukaisevaan jalkaan 29,17 % sekä myös noin 2 % suuruisinarangaistuslaukaisijan lantioon sekä päähän. Nuoren maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot suuntautuivatpalloon 54,55 % ja laukaisevaan jalkaan 36,36 % sekä myös noin 9 % suuruisenarangaistuslaukaisijan päähän. Tulokset osoittivat kokeneen ja nuoren maalivahdinsilmänliikkeiden määrän olevan samansuuruisia noin 2–3 <strong>fi</strong>ksaatiota yksittäisenrangaistuslaukauksen aikana siitä kun käännetään katse kalibrointipisteestärangaistuslaukaisutapahtumaan ja <strong>fi</strong>ksaatioiden pääkohteet olivat pallo ja laukaisevajalka. Saadut tulokset tukevat Bard ym. (1981) havaintoa, että peliväliseen (pallo,kiekko) kohdistettu katse hetki ennen osumaa tai osuman jälkeiseen lentorataan onkriittisintä onnistuneeseen torjuntaan. Myös Panchuk ym. (<strong>20</strong>06) tutkimusjärjestelyissä,jossa jääkiekkomaalivahti torjui rannelaukauksia tulokset osoittavatjääkiekkomaalivahtien <strong>fi</strong>ksaatioiden kohdistuneen 70,53 % kiekko/maila, 25,68 %jääalue ennen kiekonlaukaisukohtaan ja harvemmin laukaisijan kehoon vain 2,1 %.Jackson ym. (<strong>20</strong>07) tulokset tenniksen osalta ilmoittivat kokeneiden koeryhmäänkuuluvien pystyvän päättelemään syötön suunta vastustajan mailan ja käsivarren avullauseimmiten ja seuraavaksi pallon ilmaan heiton avulla kaiken kaikkiaan analysoinnin
63/74kohteista olevista kahdeksasta eri alueesta. Kokeneen maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatioidenkokonaiskesto oli keskimäärin 4294,00 (±2982,53) ms, harjoitelleen maalivahdin1786,<strong>20</strong> (±481,30) ms ja nuoren maalivahdin 2745,00 (±<strong>20</strong>80,39) ms. Tuloksetosoittivat kokeneen maalivahdin käyttävän aikaa <strong>fi</strong>ksaatioihin huomattavasti kauemminkuin muut tutkimukseen osallistuneet maalivahdit, huomioitavaan oli kuitenkinkokeneen maalivahdin keskihajonnan suuri arvo ja kyseessä voi olla kokeneenmaalivahdin sopeutuminen pelaajan suorittamiin rangaistuslaukauksen eri variaatioihin.Fiksaation kokonaiskeston suuri arvo kertoi kokeneen maalivahdin ottavanpitkäkestoisia <strong>fi</strong>ksaatioita pelaajan eri kehon osa-alueisiin ja katse ei täten mahdollisestisisältänyt turhia ”hapuilevia” sakkadisia silmänliikkeitä osa-alueesta toiseen.Fiksaatioiden kokonaiskestosta harjoitelleella maalivahdilla suuntautui palloon 93,54 %ja rangaistuslaukaisijan lantioon 5,38 %, kokeneella maalivahdilla vastaavastisuuntautui palloon 79,88 %, laukaisevaan jalkaan 8,94 % sekä myös 0,08 % suuruisinarangaistuslaukaisijan lantioon ja 0,26 % suuruisena päähän, nuorella maalivahdilla sitävastoin palloon 44,48 % ja laukaisevaan jalkaan 40,03 % sekä 3,97 % suuruisenarangaistuslaukaisijan päähän. Kokeneen ja nuoren maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatioidenkokonaiskesto useaan rangaistuslaukaisijan eri osa-alueeseen voi olla merkkinälaukaisijan kaikkien kehon liikkeiden analysoinnista tulevaan torjuntaennakointiin,kuitenkin <strong>fi</strong>ksaatioiden kokonaiskestossa pääpaino oli pallossa ja laukaisevassa jalassa.Maalivahdin lihaksiston ennakoivan toiminnan organisointi. Kokeneen maalivahdinvalmiusasentojen ja torjunta-asentojen organisoinnista suhteessa kehonoikeanpuoleisien TA-, LG-, VL- ja TR-lihasten esi- ja lihasaktiivisuuksiin (EMG)havainnoitiin torjuntakoodissa 1. (onnistunut torjunta) maalivahdin rento, oikeinajoitettusuoritus ja täten esiaktiivisuudet alkoivat vasta valmius- ja torjunta-asentoonvalmistautumisen jälkeen. Torjuntakoodissa 2. (epäonnistunut torjunta, suunta oikea) ja3. (epäonnistunut torjunta, suunta väärä) sitä vastoin valmius- ja torjunta-asentoon”valmistautuminen” tapahtui huomattavasti myöhemmin kuin torjuntakoodissa 1.kielien mahdollisesta maalivahdin ennakoivan toiminnan rauhattomuudesta jakeskittymisen puutteesta. Lihasten esiaktiivisuuksien aktivointijärjestys oli kaikissatorjuntakoodeissa suurin piirtein samankaltainen ja lihasaktiivisuuksienaktivointijärjestyksessä havaittiin eroja eteenkin onnistunut torjunta vs. epäonnistunuttorjunta, väärä suunta, jossa lihasten ennakoivan toiminnan osa-alueet VL- ja TAlihastenosalta olivat aktivoitunut maksimi lihasaktiivisuuteen eli voimantuottoon ”liian
64/74aikaisin”. Kokeneen maalivahdin rennosta, oikeinajoitetusta suorituksestahavainnoitiin; 1) suoritusasennot olivat hyvissä ajoin valmiita, valmiusasentokeskimäärin noin 3000 ms ja torjunta-asento keskimäärin noin 1800 ms ennen pelaajanpalloon osumista 2) esiaktiivisuuden aktivointijärjestys tutkituissa lihaksissa (VL -> TA-> LG tai TR -> TR tai LG) oli samansuuntainen kokeneella maalivahdilla jokaisessakolmessa eri torjuntakoodissa 3) maksimi lihasaktiivisuuden esiintyminen alkoi”suuresta” reiden VL-lihaksesta ja kädet antoivat torjunnalle suunnan eli havaittulihasaktiivisuus TR-lihaksessa heti VL-lihaksen jälkeen ja säären LG- ja TA-lihaksetlopulta ”tehostivat” ponnistusta eli mahdollista torjuntasukellusta.Maalivahdin silmänliikkeiden ennakoivan toiminnan organisointi. Kokenut maalivahtisuoritti onnistuneessa torjunnassa (torjuntakoodissa 1.) ja epäonnistuneessa torjunnassa,jossa maalivahdin torjuntasuunta oli kuitenkin oikea (torjuntakoodissa 2.) 5 erimittaista<strong>fi</strong>ksaatiota ennen pelaajan palloon osumista. Sitä vastoin epäonnistuneessa torjunnassa,jossa maalivahdin torjuntasuuntakin oli väärä (torjuntakoodissa 3.) kokenut maalivahtisuoritti jopa 7 erimittaista <strong>fi</strong>ksaatiota ennen pelaajan palloon osumista. Tulokset<strong>fi</strong>ksaatioiden määrän osalta tukisivat maksimissaan 5 <strong>fi</strong>ksaation käyttämistärangaistuslaukauksen suunnan ennakointiin pelaajasta saatavista vihjeiden avulla.Lisäksi onnistuneessa torjunnassa suurin <strong>fi</strong>ksaatio oli palloon kohdistuva ensimmäinen<strong>fi</strong>ksaatio, joka suoritettiin 4050–3050 ms välisenä aikana ennen pelaajan palloonosumista. Epäonnistuneessa torjunnassa, jossa maalivahdin torjuntasuunta oli oikeasuurin <strong>fi</strong>ksaatio oli samoten palloon kohdistuva ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio, joka alkoihieman myöhemmin kuin onnistuneessa torjunnassa noin 2950–1900 ms ennen pelaajanpalloon osumista. Sitä vastoin epäonnistuneessa torjunnassa, jossa maalivahdintorjuntasuunta oli väärä, suurin <strong>fi</strong>ksaatio oli palloon kohdistuva toinen <strong>fi</strong>ksaatio, jokasuoritettiin 5500–1600 ms välisenä aikana ennen pelaajan palloon osumista. Tuloksetmahdollisesti osoittavat onnistuneessa suorituksessa <strong>fi</strong>ksaatioiden aloittamisen vastanoin 4000–3000 ms ennen pelaajan palloon osumista, ei siis yhtään aikaisemmin eikämyöhemminkään tapahtumaan liittyvän ”oikeinajoitetun” ennakoivan toiminnankäynnistämiseksi.Fiksaatioiden suoritusjärjestys onnistuneessa torjunnassa (torjuntakoodi 1.) jaepäonnistuneessa torjunnassa, jossa torjuntasuunta oli oikea (torjuntakoodi 2.) oli
65/74molemmissa seuraavan suoritusjärjestyksen mukainen: 1) ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatiopalloon 2) ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa 3) toinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon 4)toinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa 5) kolmas <strong>fi</strong>ksaatio palloon.Sitä vastoin epäonnistuneessa torjunnassa, jossa maalivahdin torjuntasuunta oli väärä(torjuntakoodissa 3.) <strong>fi</strong>ksaatioiden suoritusjärjestys oli: 1) ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatiopalloon 2) ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio pelaajan päähän 3) toinen <strong>fi</strong>ksaatio palloon 4)ensimmäinen <strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa 5) kolmas <strong>fi</strong>ksaatio palloon 6) toinen<strong>fi</strong>ksaatio laukaisevaan jalkaa 7) neljäs <strong>fi</strong>ksaatio palloon.Tulokset tältä osin tukisivat myös <strong>fi</strong>ksaatioiden lukumäärällä (maksimisissaan 5<strong>fi</strong>ksaatiota per rangaistuslaukaisu), aloitus ajankohdalla (noin 4000–3000 ms ennenpelaajan palloon osumista) ja suoritusjärjestyksellä näyttäisi olevan merkitystärangaistuslaukauksessa pallon lentoradan suunnan oikeaan ennakointiin maalivahdineduksi.Syke ja HRV. Sydämen sykkeen R–R-vaihtelun alustavista tuloksista havaittiin muunmuassa seuraavat aikariippuvaiset RMSSD-lukemat; kokenut maalivahti 109,4 luokkaa,harjoitellellut maalivahti 15,2 ja nuori maalivahti 87,8. Taajuusriippuvaiset LF/HFlukematolivat kokeneella maalivahdilla 4,426 luokkaa, harjoitelleella maalivahdilla7,458 ja nuorella maalivahdilla 1,446.Suorituksen rentous ja parasympaattisen hermoston vaikutus voitiin havainnoida HFmuuttujan(eng. High Frequency) kasvuna ja tämä puolestaan kohotessaan aiheuttaataajuusriippuvaisen LF/HF-suhteen pienenemisen sekä aikariippuvaisen RMSSD-arvonkohoamisen. Sitä vastoin jännitys ja sympaattisen hermoston aktiivisuuden kasvuaiheuttaa LF-arvon (eng. Low Frequency) kohoamisen ja täten LF/HF-arvo suurenee jaRMSSD-arvon laskee (McCraty ym. 1995; Laitio ym. <strong>20</strong>01). Alustavien tulostenperusteella voitiin havaita harjoitelleelta maalivahdilta suorituksen aikaisia psyykkisiäjännitystiloja ja/tai alentunutta fyysistä suorituskykyä ja havaintokykyä. Tämä osaltansavoi johtua koehenkilön pahoinvoinnista kesken koejärjestelyjen kuuman ulkoilman jasisätilojen riittämättömän ilmastoinnin vuoksi. Kuitenkin koehenkilö oli valmisjatkamaan koetta vapaaehtoisesti lepotauon, virvokkeiden ja välipalan nauttimisenjälkeen. Tämä osaltansa vaikutti myös muihin harjoitelleen maalivahdin
66/74tutkimustuloksiin ja niihin oli suhtauduttava varauksella ja vaatii täten myöslisätutkimuksia tämän koehenkilön osalta. Kokeneen maalivahdin ja nuorenmaalivahdin tulokset osoittivat ”rentoa maalivahtityöskentelyä” ja myös ulkoinenolemus koejärjestelyissä oli innostunut sekä motivoitunut eikä ylimääräisiä stressitilojahavaittu myöskään HRV-tuloksista.Uuden integroidun mittausjärjestelmän, jolla yhdistettiin ja synkronoitiinmahdollisimman tarkasti kolmen eri järjestelmän videokuvatallenteet; maalivahdin jalaukaisijan High Speed – kamerat, silmänliikekamerat ja lisäksi lihasten esi-/lihasaktiivisuus (EMG) neljästä eri kehon oikeanpuoleisesta lihaksesta. Tähänkehitystyöhön noin kahdeksan kuukauden ajalta tulosten analysointeineen saavutettiinsille asetettuja kehitystavoitteita ja sen avulla analysoitiin maalivahdin ennakoivaantoimintaan liittyviä tapahtumia ja aikariippuvuuksia. Kuitenkin uusiinmittausjärjestelmiin liittyy aina jatkokehitystyötä ja parannusehdotuksia, joten uudenjärjestelmän käyttökokemuksista syntyi seuraavia kehityskohteita ja -ideoita: Eyelink II -silmänliikejärjestelmä ei sovellu tiloihin, joissa auringon häikäisynvoi ylivalottaa Scene-kameran kuvan ja tämän johdosta silmänliikkeitä eipystytty analysoimaan, myös laitteistokalibrointi oli työlästä tämän kaltaisissaolosuhteissa. Tämä on otettava huomioon koejärjestelyjen siirtyessätulevaisuudessa ulkotiloihin. Sisätiloissa koetta suorittaessa on pallon alle rangaistuspilkun kohdalleasennettava materiaali, jonka kitka estää pallon pyörimään lähdön ennenlaukaisua. Tämä virhetilanne aiheutti maalivahdin torjunta-asennon ja siihenliittyvät EMG:n esiaktiivisuuden ylipitkän keston ja täten tulosta ei voituanalysoida tarkasti. Tulevaisuudessa ulkotiloissa testatessa, joko 3Gtekonurmellatai luonnon nurmella, tilanne korjaantuu automaattisesti. Jalkapallomaalin pystytolppien välissä kulkeva maaliraja on merkittävä selvästikoko matkalle laboratorio-olosuhteissa ja maalin ylärimassa olevat 10 kappalettatorjuntasektoreita on myös ”monistettava” maaliviivaan pallon osuma- jamaalivahdin paikkasektorin tulosten analysoinnin helpottamiseksi. High Speed -kameroita voi tulevissa tutkimusjärjestelyissä olla kolme kameraa,jolla kuvataan laukaisijan takaa hieman sivulta koko tapahtumaan, jossa näkyymyös maalivahti. Tällä voidaan analysoida myös maalivahdin ja pelaajan
67/74sivuttaisliikkeitä tarkemmin kuin tutkimusjärjestelyissä käytössä olleellayleiskuvaa tallentavalla videokameralla. Eyelink II-silmänliikejärjestelmä Scene-kameran objektiivi ja resoluutio pitääsaada tarkemmaksi, jotta pystytään yksityiskohtaisemmin analysoimaan mihinpelaajan eri kehon kohtiin maalivahdin <strong>fi</strong>ksaatiot kohdistuvat. Eyelink II-silmänliikejärjestelmän mekaniikkasuunnitteluun tarvitaankehitystyötä, joka estäisi järjestelmään kuuluvan ”kamerakypärän” liikkumisenmaalivahdin päässä aina torjuntasuorituksen jälkeen sekä alentaisi myösosaltansa maalivahdin silmiin kohdistuvaa tapaturmariskiä pallon osuessapoikkeuksellisesti maalivahdin pään alueelle. Tämä mahdollistaisiyksityiskohtaisemman silmänliike analyysin ja mahdollistaisi jopa luopumisenulkoisista kalibrointipisteistä. Myöskään koejärjestelyitä ei tarvitsisi keskeyttääturhaan ”kypärän” tippumiseen maalivahdin päästä vauhdikkaantorjuntasukelluksen päätteeksi. Maalivahdin silmänliikedatan analysointia helpottaisi, mikäli pelaajan(rangaistuslaukaisijan) asusteisiin olisi selvästi merkitty eri kehon osa-alueetesimerkiksi asuissa kiinteästi olevilla merkintänauhoilla. Eri järjestelmien synkronointi suoritettiin salamavalolaitteistolla, jota onjatkokehitettävä siten, että sen avulla saatu ulkoinen triggaussignaali ontodennettavissa ulkoisella merkkisignaalilla tai -valolla ja toimintavarmuusparanee. Pallon nopeuden analysointi on suoritettava tulevissa tutkimuksissa siihensoveltuvalla liiketutkalla tai vastaavaa menetelmään. Tässä tutkimuksessa pallonliikenopeus laskettiin manuaalisesti High Speed -kameroiden kuvista saadunajan ja maalin osumasektoreiden avulla pallon kulkeman suhteellisen matkanfunktiona. EMG-dataloggerin muistiin tallennetut EMG-signaalit on tallennettava jokainenyksittäinen trial (sisältää normaalisti viisi rangaistuslaukausta/trial) omiintiedostoihinsa jälkikäsittelyn ja trialien tunnistamisen helpottamiseksi. Sykkeen ja R–R-intervallin keräys on suoritettava järjestelmällä, jossa luovutaansykemittarin manuaalisesta käynnistämisestä koehenkilön toimesta.Markkinoilla on kaupallisia sykepantoja, esimerkiksi Suunnon valmistama
68/74sykepanta, joka käynnistyy automaattisesti pannan koskettaessa rintakehää jatallentavat jopa 7 vuorokautta sydämen sykkeen R–R-intervallia.Tulevaisuudessa tutkimusmittauksia järjestettäessä jalkapallolle ominaisessaympäristössä, nurmikenttä tai 3G-tekonurmi, on huomioita, että mittalaitteet onsuojattava nopeastikin äkillisiltä vesisateilta ja mahdolliselta pölyltä,varauduttava riittävään sähkönsyöttöön lukuisille eri laitteistoille jatutkimuslaitteiden kuljetus- ja työpöytäalustojen ovat asianmukaisia.Varauduttava riittävään määrään testaajia sekä testattavia esimerkiksi joskoehenkilö alkaa voimaan pahoin tai loukkaantuu.Varattava riittävästi aikaa koejärjestelyjen suorittamiseen ja laitteistojentoimintakunnon testaamiseen jokaisen yksittäisen trialin jälkeen erikseen,kunnes riittävä toimintavarmuus saavutetaan uuden kehitetynmittausjärjestelmän osalta. Keskimääräinen tutkimusaika olisi syytä olla yksityöpäivä per testattava koehenkilö.Yhteenvetona voitiin todeta tutkimuksessa kehitetyn tutkimusprosessimallin soveltuvanniin jalkapallomaalivahdin kuin rangaistuslaukausta suorittavan pelaajanrangaistuslaukauksen aikaisen ennakoivan toiminnan tutkimuksiin ja on myösmahdollisesti sovellettavissa muiden taitolajien tutkimuksiin. Saadut tulokset ovatvähäisen tutkimusaineiston vuoksi suuntaa-antavia ja jatkotutkimuksia kaivataan.Tämän vuoksi myös tilastollisia analyyseja ei mittavasti suoritettu tutkimuksestammesaaduilla tutkimusaineistoilla.
69/747 LÄHTEETAbernethy B., Gill D.P., Parks S.L., Packer S.T. (<strong>20</strong>01). Expertise and the perception ofkinematic and situational probability information. Perception, 30, 233–252.American Heart Association Inc.; European Society of Cardiology (1996). Guidelines:Heart rate variability; Standards of measurement, physiological interpretation, andclinical use. European Heart Journal, 17, 354–381.Avela J., Santos P.M., Komi P.V. (1996). Effects of differently induced stretch loads onneuromuscular control in drop jump exercise. European Journal of AppliedPhysiology and Occupational Physiology, 72(5-6), 553–62.Enoka R.M. (<strong>20</strong>02). Neuromechanics of human movement. Human Kinetics. 3rdedition, 46–55, 194–<strong>20</strong>4. ISBN: 0-7360-0251-0.Finni ym. (<strong>20</strong>01). Viitattu kirjassa: Komi P.V., (<strong>20</strong>03). Strength and Power in Sport(2nd edition). Blackwell Pub, 193. ISBN 978063<strong>20</strong>59119.Häyrinen M., Luhtanen P., Juntunen J., Hynynen E., Vänttinen T., Lipponen K.,Heliskoski J. (<strong>20</strong>07). An Evaluation of physical loading, recovery and stress inyouth soccer. Science for Success II, Jyväskylä, Finland, 10. –12.10.<strong>20</strong>07.Jackson R.C, Mogan P. (<strong>20</strong>07). Advance Visual Information, Awareness, andAnticipation Skill. Journal of Motor Behavior, 39, 5, 341–351.Jafarzadehpur E., Aazami N., Bolouri B. (<strong>20</strong>06). Comparison of saccadic eyemovements and facility of ocular accommodation in female volleyball players andnon-players. Scandinavian Journal of Medicine & Science in Sport.Järvilehto T. (<strong>20</strong>07). Anticipation, brain function, and consciousness. Submitted toConstructivist Foundation.Järvilehto T. (1994). Ihminen ja ihmisen ympäristö. Systeemisen psykologian perusteet.Kirjapaino Osakeyhtiö Kaleva Oulu, 11–62. ISBN 951-749-194-8.Keskinen K.L., Häkkinen K., Kallinen M. & Liikuntatieteellinen Seura ry. (<strong>20</strong>04).Kuntotestauksen käsikirja. Liikuntatieteellisen Seuran julkaisu nro156. Tampere:Tammer-Paino oy, 164, 185–186. ISBN 951-8982-67-8.Kuhn (1988). Viitattu tutkimuksessa: Morya E., Ranvaud R., Pinheiro W.M. (<strong>20</strong>03).Dynamics of visual feedback in a laboratory simulation of penalty kick. Journal ofSport Sciences, 21, 87–95.
70/74Kulmala J-P., (<strong>20</strong>06). Pesäpallon peruslyönnin liikeanalyysi. Biomekaniikan kanditaatintutkielma. <strong>Jyväskylän</strong> <strong>yliopisto</strong>. Liikuntabiologian laitos.Komi P.V., (<strong>20</strong>03). Strength and Power in Sport (2nd edition). Blackwell Pub, 22, 123,193, 195. ISBN 978063<strong>20</strong>59119.Konrad P., (<strong>20</strong>05). The ABC of EMG. A Practical Introduction to KinesiologicalElectromyography. Naraxon INC. USA.Kotchoubey B., (1998). What do Event-related Brain Potentials Tell Us about theOrganization of Action. Systems Theories and A Priori Aspects of Perception.Elsevier Science B. V.Laitio T., Scheinin H., Kuusela T., Mäenpää M., Jalonen J. (<strong>20</strong>01). Mitä sydämensykevaihtelu kertoo?. FINNANEST, 34, 3.Land M.F, McLeod P. (<strong>20</strong>00). From eye movement to actions: how batsmen hit the ball.Nature Neuroscience, 3, <strong>20</strong>.de Luca C.J., LeFever R.S., McCue M.P., Xenakis A.P. (1982). Behaviour of humanmotor units in different muscles during linearly varying contractions. The Journalof Physiology, 329, 113–128.de Luca C.J., Erim Z. (1994). Common drive of motor units in regulation of muscleforce. Trends in neurosciences, 17(7), 299–305.Maruenda F.B. (<strong>20</strong>04). Can the human eye detect an offside position during a footballmatch. BMJ <strong>20</strong>04;329:1470–2.McCraty R., Atkinson M., Tiller W., Rein G., Watkins A.D. (1995). The Effect ofEmotions on Short-Term Power Spectrum Analysis of Heart Rate Variability. TheAmerican Journal of Cardiology, 76, 15, 1089–1093.Melvill-Jones G., Watt D. (1971). Observations on the control of stepping and hoppingmovements in man. Journal of Physiology, 219(3), 709–727.Mero A., Nummela A., Keskinen K., Häkkinen K. (<strong>20</strong>04). Urheiluvalmennus, 37–41,185–186, 294, 298. ISBN 951-9147-44-6.Mortara A., Sleight P., Pinna G.D., Maestri R., Prpa A., La Rovere M.T., Cobelli F.,Tavazzi L. (1997). Abnormal awake respiratory patterns are common in chronicheart failure and may prevent evaluation of autonomic tone by measures of heartrate variability. Circulation, 96(1), 246–52.Morya E., Bigatao H., Lees A., Ranvaud R. (<strong>20</strong>04). Evolving penalty kick strategies:World Cup and club matches, <strong>20</strong>00–<strong>20</strong>02. (Part II: game activity andanalysis)(soccer). Journal of Sport Sciences.
71/74Morya E., Ranvaud R., Pinheiro W.M. (<strong>20</strong>03). Dynamics of visual feedback in alaboratory simulation of penalty kick. Journal of Sport Sciences, 21, 87–95.Nagano T., Kato T., Fukuda T. (<strong>20</strong>04). Visual search strategies of soccer players in oneon-onedefensive situations on the <strong>fi</strong>eld. Percept Mot Skills, 99, 968–74.Nienstedt W., Hänninen O., Arstila A., Nienstedt I. (1990). Fysiologian ja anatomianperusteet, 314, 317. ISBN 951-0-16126-8.Niskanen J-P., Tarvainen M.P., Ranta-aho P.O., Karjalainen P.A. (<strong>20</strong>04). Software foradvanced HRV analysis. Computer Methods and Programs in Biomedicine, 76,73–81.Osman A., Kornblum S., Meyer D.E. (<strong>20</strong>06). The Point of No Return Choice ReactionTime: Controlled and Ballistic Stages of Response Preparation. Journal ofExperimental Psychology: Human Perception and Performance Vol. 12, No.3,243–258.Panchuk D., Vickers J.N. (<strong>20</strong>06). Gaze behaviors of goaltenders under spatial-temporalconstraints. Human Movement Science, 25, 733–752.Pandy M., Zajac F. (1991). Optimal muscular coordination strategies for jumping.Journal of biomechanics, 24(1), 1–10.Physicsweb (1998). Physicsweb, Physics news jobs and resources: The physics offootball. June 1998.Rahnama N., Lees A., Reilly T. (<strong>20</strong>06). Electromyography of selected lower-limbmuscles fatigue by exersice at the intensity of soccer match-play. Journal ofElectromyography and Kinesiology, 16(3), 257–263.Rinkinen S., (<strong>20</strong>02). Jalan alle kohdistuvat paineet, lihasaktiivisuusmallit jakinemaattiset muuttujat kaksoisaxelin oppimisprosessin aikana. BiomekaniikanPro Gradu -työ. <strong>Jyväskylän</strong> <strong>yliopisto</strong>. Liikuntabiologian laitos.Savelsbergh G.J., Van der Kamp J., Williams A.M. & Ward P. (<strong>20</strong>05). Anticipation andvisual search behaviour in expert soccer goalkeepers. Ergonomics, 48, 1686–1697.Savelsbergh G.J., Williams A.M, Van der Kamp J. & Ward P. (<strong>20</strong>02). Visual search,anticipation and expertise in soccer goalkeepers. Journal of Sport Sciences.Sloan ym. (1994). Viitattu tutkimuksessa: McCraty R., Atkinson M., Tiller W., Rein G.,Watkins A.D. (1995). The Effect of Emotions on Short-Term Power SpectrumAnalysis of Heart Rate Variability. The American Journal of Cardiology, 76, 15,1089–1093.
72/74Sääkslahti A., Iivonen S., (<strong>20</strong>07). Taidon opettaminen lapsilla. InternationalMultidisciplinary Conference on Motor Behaviour, Liikuntatieteiden laitosJyväskylä.SUOMEN PALLOLIITTO (1999). Jalkapallomaalivahdin tekniikat. 4. painos. ForssanKirjapaino, 5, 6–7, 18–19, <strong>20</strong>–22. ISBN 952-9841-12-4.SUOMEN PALLOLIITTO (<strong>20</strong>07). Jalkapallosäännöt. Vuoden <strong>20</strong>07 painos, 10–11, 39–41.SUOMEN PALLOLIITTO (<strong>20</strong>06). Kaikki Pelaa-säännöt 06. Suomen palloliiton FairPlay Kaikki Pelaa. Vuoden <strong>20</strong>06 painos.SUOMEN PALLOLIITTO (<strong>20</strong>00). Leikitellen taituriksi. Suomen palloliiton KaikkiPelaa. Vuoden <strong>20</strong>00 painos, 4.Van der Kamp J. (<strong>20</strong>06). A <strong>fi</strong>eld simulation study of the effectiveness of penalty kickstrategies in soccer: late alterations of kick direction increase errors and reduceaccuracy. Journal of Sport Sciences, 24(5):467–77.
8 LIITE 1: NUOREN MAALIVAHDIN HRV-ANALYYSI73/74
74/74