[päivitykset][Internet][uudet tuotteet][messut]
[päivitykset][Internet][uudet tuotteet][messut]
[päivitykset][Internet][uudet tuotteet][messut]
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Windows NT 5.0 esiversio: mitä uutta tehokäyttäjälle?<br />
MIKROALAN ERIKOISLEHTI ■ NUMERO 11 ■ MARRASKUU 1997 ■ HINTA 37 MK<br />
Isot ja nopeat<br />
IDE-levyt<br />
18 uutta, nopeaa ja edullista yli<br />
kolmen gigatavun kiintolevyä<br />
vertailussa<br />
Palomuurit<br />
Vertailussa lähiverkkojen<br />
suojaratkaisut<br />
Pikakokeet<br />
� Fujix DS-300<br />
� JBuilder 1.0<br />
� Digital HiNote 4000<br />
� Compaq Presario 4810<br />
� Mathcad 7.0 Professional<br />
� Millenium II ja Mystique 220<br />
+VERKKOSIVUT<br />
Taskumikrot<br />
Windows CE, tietoliikenneominais<strong>uudet</strong> ja kynäkäyttö ovat uusinta uutta<br />
pikkumikroissa. Testissä Casion, Hewlett-Packardin, Nokian, Philipsin,<br />
Psionin, Sharpin ja U.S. Roboticsin<br />
vaihtoehdot muistikirjalle<br />
PAL.VKO 9749<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd cdcd cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
6 414888 284188<br />
cdcd cdcd<br />
cdcdcd�cddcdd�dd�dddcdc�dccdcddcdddcddcdddcdcdcddcdd�dccd�cdcddd�dd�ddcd�dc�dccd�cdcd<br />
cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
cdcd cdcd<br />
cdcd<br />
97011<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
dcdd�dcdddcdcdddcddcd�cddcdcdcdd�ddcd�dd�d<br />
828418-97-11
52 TASKUMIKROT<br />
Pikkumikrot tekevät jälleen tuloaan. Windows CE, kynäkäyttö ja tietoliikenneominais<strong>uudet</strong><br />
ovat alalla uusinta uutta. Mukana vertailussa Casion, Hewlett-Packardin,<br />
Nokian, Philipsin, Psionin, Sharpin ja U.S. Roboticsin mallit. Veikko Rekunen<br />
66 UUDET ISOT IDE-LEVYT<br />
Uudet, halvemmat, nopeammat ja isommat IDE-kiintolevyt houkuttelevat tilaa ja<br />
suorituskykyä janoavia mikronkäyttäjää. Testissämme 18 yli kolmen gigatavun<br />
IDE-levyä. Otto Aalto ja Vesa Tiirikainen<br />
79 DIGITAALINEN KUVAKESKUS<br />
Hewlett-Packard on tuotteistanut kaikki valokuvakäsittelyyn tarvittavat laitteet PhotoSmart-tuotemerkin<br />
alle. Saako valokuvalaatua kotikonstein? Otto Aalto<br />
KUINKA SUOJAAN<br />
SÄHKÖPOSTINI?<br />
Yhä enemmän yksityistä ja<br />
yritysten välistä viestinvälitystä<br />
hoidetaan sähköpostilla.<br />
Salaisimmatkaan viestit<br />
eivät ole automaattisesti turvassa<br />
<strong>Internet</strong>in sokkeloissa.<br />
Aki Anttila.................................................84<br />
15 VUOTTA MIKROJEN<br />
VALTAKAUTTA<br />
Tietokone-lehden<br />
15 vuotta on ollut<br />
kiihtyvän muutoksen<br />
aikaa. Lue<br />
historiakatsauk-<br />
Lisäksi<br />
Moi Pekka<br />
Nähdään sitten assalla.<br />
Mun pitää lähteä eli<br />
et saa enää kiinni...<br />
Taina<br />
Keskiviikko<br />
19:00 Marja<br />
21:00 Taina postitalolla<br />
23:00 Mervi ja Pekka ravintola Villisiassa<br />
Tavataanko<br />
Marja illalla?<br />
t. Minna<br />
Moi Taina<br />
En pääse tulemaan 19:00.<br />
Ilmoita uusi aika.<br />
t.Pekka<br />
Mikromaailman<br />
Moi Leena<br />
Nähdään huomenna 18:00<br />
Postitalolla.<br />
t.Mervi<br />
sestamme alan merkittävimmät tapahtumat.<br />
Petteri Järvinen.................................86<br />
Marika<br />
Kolumnit<br />
Petteri Järvinen<br />
Kaíkki hyvin vai – onko?................43<br />
Osmo A. Wiio<br />
Emolevyt<br />
nuorennusleikkauksessa.................47<br />
Jim Seymour<br />
WWW-sivuja sujuvasti ..................49<br />
Näköaloja Jukka Nortio<br />
Rumilus työpöydälläsi ................121<br />
KÄYTTÄJÄN PORTTI<br />
Ohjelmointi: Suojaa koodisi<br />
vuodelta 2000.........................................145<br />
Vinkit: Microsoft Officen nitoja ........147<br />
Tietokone Plus+: Palveluja<br />
kahdelta kanavalta .................................149<br />
Marraskuu 1997 numero 11<br />
Erilaisilla uusilla tekniikoilla<br />
ryyditetyt taskumikrot<br />
tekevät uutta tulemista.<br />
Vertailu sivulta 52.<br />
Verkkosivut<br />
PERTTI HÄMÄLÄINEN:<br />
Miten jaksaa videoneuvottelu?.........123<br />
UUTISET ..........................................125<br />
VERTAILU: Palomuurit.................129<br />
PIKAKOKEET ................................139<br />
■ Lotus Intranet Starter Pack<br />
■ MS Exchange 5.0<br />
YRJÖ BENSON: PC on<br />
tulevaisuuden ratkaisu .....................142<br />
Pikakokeet<br />
LAITTEET<br />
Digital HiNote 4000, laajanäyttöinen<br />
matkakone ................................................99<br />
Nokia 300Xa, virheetöntä<br />
kuvalaatua ..............................................100<br />
VideoLogic Apocalypse 3DX,<br />
huipputehokas pelikortti.......................100<br />
Compaq Presario 4810,<br />
uuden polven kotimikro .......................102<br />
Creative Labs WebCam ja<br />
Videologic Captivator,<br />
kuvapuhelimia <strong>Internet</strong>iin ....................104<br />
Matrox Millennium II ja Mystique<br />
220, näytönohjainten voimapari ........107<br />
Matrox Rainbow Runner,<br />
videokuvan monitaitaja.........................110<br />
Fujix DS-300, keskisarjan<br />
digitaalikamera ......................................113<br />
Nikon CoolPix 300, omaperäinen<br />
digitaalikamera ......................................113<br />
OHJELMAT<br />
CD Creator Deluxe 3.0,<br />
monipuolisuutta CD-polttoon .............103<br />
Corel Lumiere Suite 1.0,<br />
harrastajan videostudio.........................108<br />
Mathcad 7.0 Professional,<br />
uudistunut numeronmurskaaja............109<br />
JBuilder 1.0, Java-ohjelmia<br />
komponenteista .....................................112<br />
Harmony 97, kalenterit<br />
ajantasalle CE-mikroon.........................114<br />
Vakiot<br />
Pääkirjoitus .....................................6<br />
Mitä uutta......................................11<br />
Trendit ............................................34<br />
Kirjat ja CD:t ...............................117<br />
Mikromarkkinat .........................153<br />
Kirjeet...........................................157<br />
Paavo ............................................158<br />
Ilmoittajat ...................................159<br />
Ensi numerossa ..........................160<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 5
TOIMITUS<br />
Päätoimittaja Eskoensio Pipatti<br />
Toimituspäällikkö Jukka Nortio<br />
Toimitussihteeri Satu Leidenius<br />
Toimittajat Kari Haakana,<br />
Jari Kallio, Tommy Lilja<br />
Art Director Osmo Leivo<br />
Toimituksen sihteeri Päivi Närhi<br />
Taitto Sirpa Ärmänen<br />
Piirrokset Marika Suomela,<br />
Harri Vaalio<br />
Vakituiset avustajat Otto Aalto,<br />
Kimmo Ahonen, Antero Alku, Aki Anttila,<br />
Antti Aromaa, Juha Arrasvuori,<br />
Pauli Aurola, Yrjö Benson, Tommi Elo,<br />
Kenneth Falck, Antti Halme,<br />
Pertti Hämäläinen, Hannu Järvinen,<br />
Petteri Järvinen, Juha Kankaanpää<br />
Tuomas Karhu,Mikko Kautto,<br />
Sakari Kouti, Kirsti Leppämaa,<br />
Olli Majander, Juha Myöhänen,<br />
Harri Mäkinen,Pekka Niemi,<br />
Eljas Nikkilä, Niko Palosuo,<br />
Timo Peltola, Veikko Rekunen,<br />
Jorma Satola, Timo Simpanen,<br />
Ilkka Talvitie, Petri Teittinen,<br />
Vesa Tiirikainen, Seppo Uusitupa,<br />
Kirsi Voipio, Antti Wiio, Osmo A. Wiio<br />
Postiosoite Tietokone, PL 2,<br />
00040 HELSINKI MEDIA<br />
Katuosoite Kornetintie 8, 00380 HELSINKI<br />
Puhelin (09) 120 5911<br />
Telefax (09) 120 5799<br />
<strong>Internet</strong> http://www.tietokone.fi,<br />
toimitus@tietokone.fi<br />
Tietokone Online (09) 565 2322<br />
KUSTANTAJA<br />
Helsinki Media Company Oy<br />
Erikoislehtien johtaja: Eero Sauri<br />
Markkinointijohtaja: Heikki Nurmela<br />
LEHDEN MYYNTI<br />
Tuotepäällikkö: Pauliina Kaivola<br />
Markkinointiassistentti: Heli Suomalainen<br />
ILMOITUSMYYNTI<br />
Tietokone, ilmoitusosasto,<br />
PL 2, 00040 HELSINKI MEDIA<br />
Puhelin: (09) 120 5911,<br />
Telefax : (09) 120 5999<br />
Myyntijohtaja: Esa Sairio<br />
Myyntipäälliköt: Jussi Kiilamo,<br />
Tapani Mäkelä, Minna-Marjut Kumpula<br />
ja Marika Tolvanen<br />
Markkinointipäällikkö: Mia Kemppi<br />
Ilmoitussihteeri: Sirkka Pulkkinen<br />
Sivun 49 artikkeli on PC Magazinen yhdysvaltalaisen<br />
painoksen alkuperäisaineistoa<br />
ja sen tekijänoikeudet kuuluvat Ziff Communications<br />
Companylle, joka pidättää<br />
kaikki oikeudet. Copyright © 1997 Ziff<br />
Communications Company.<br />
ISSN 0359-4947 16. vuosikerta<br />
Levikki: 34 186 (LT I/97)<br />
Painopaikka: Forssan Kirjapaino Oy, 1997<br />
ASIAKASPALVELU<br />
Helsinki Media Erikoislehdet, Asiakaspalvelu, PL 5<br />
00040 HELSINKI MEDIA<br />
Tilaukset: 01080-9320, kirjatilaukset (09) 120 671<br />
Tilausten irtisanomiset / peruutukset (09) 5066 9100.<br />
Ympärivuorokautinen automaattipalvelu: näppäile tai<br />
pyöritä tarvittavat tiedot (9-numeroinen asiakasnumero<br />
ja 5-numeroinen tilaustunnus), jotka löytyvät laskusta<br />
tai lehden osoitelipukkeen yläriviltä vasemmalta<br />
lukien. Irtisanominen tulee voimaan 2-3 viikon kuluessa<br />
ilmoituksesta. Tilaus katkaistaan maksetun jakson<br />
loppuun. Jos uutta, alkanutta jaksoa ei ole maksettu,<br />
veloitamme asiakkaan vastaanottamien lehtien hinnat.<br />
Muut asiat 01080-9320 (osoitteen muutokset ym.)<br />
Osoitteenmuutokset ja tilausten irtisanomiset tulevat<br />
voimaan viimeistään yhden ilmestymiskerran jälkeen ilmoituksen<br />
saapumisesta.<br />
Tilaushinnat: Kestotilaus 12 kk 389 mk, määräaikaistilaus<br />
12 kk 415 mk.<br />
6 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Tavoitteena luotettavuus<br />
T ietokone-lehden<br />
historia on<br />
lähes yhtä pitkä kuin PC:n<br />
historia. Ensimmäinen Tie-<br />
tokone-lehti ilmestyi syksyllä<br />
vuonna 1982. Siitä on nyt kulunut<br />
15 vuotta, jotka ovat olleet<br />
menestyksen aikaa.<br />
Lehden levikki on noussut<br />
alun 10 tuhannesta 35 tuhanteen<br />
ja Tietokone-lehti on edennyt<br />
kehityksen kärjessä niin lehden<br />
teon menetelmissä kuin jakeluteiden<br />
ja <strong>Internet</strong>in tekniikassa.<br />
Tietokone oli ensimmäisiä suomalaisia<br />
lehtiä, jotka siirtyivät lehden taitossa dtptekniikkaan<br />
vuonna 1989. Sivut ryhdyttiin<br />
taittamaan mikrolla toimituksessa ja lehti<br />
siirtyi sen jälkeen sähköisessä muodossa<br />
ulkoasultaan valmiina kirjapainoon<br />
ohi perinteisen asemointivaiheen.<br />
Se merkitsi<br />
nopeampaa lehden valmistumisen<br />
rytmiä ja ulkoasun<br />
parempaa hallintaa.<br />
Nykyään lehden teossa<br />
käytetään kaikkia tekniikan<br />
tarjoamia välineitä, joilla lehden<br />
laatua, ajankohtaisuutta<br />
ja selkeyttä voidaan parantaa. Toimituksen<br />
välineistöön kuuluvat muun muassa<br />
PhotoCD-tekniikka, digitaalikamera,<br />
skannerit ja tietoliikenneyhteydet niin kirjapainoon<br />
kuin maailmalla liikkuviin toimittajiin<br />
ja tiedon lähteisiin.<br />
Tämä vuosikymmen on ollut murrosta<br />
lehden sisällön jakelutekniikoissa. Vuonna<br />
1994 Tietokone-lehti oli ensimmäinen<br />
lehti maailmassa, joka tallensi lehden vuosikerran<br />
CD-levylle ulkoasultaan aivan<br />
painetun version veroisena. Uusista sähköisen<br />
julkaisun ohjelmista valitsimme silloin<br />
Adobe Acrobatin, josta on myöhemmin<br />
tullut alan epävirallinen standardi.<br />
Vuoden 1995 keväällä aloitimme luki-<br />
■ Kestotilaus jatkuu uudistamatta kunnes tilaaja irtisanoo<br />
tilauksensa tai muuttaa sen määräaikaiseksi.<br />
Seuraavat jaksot tilaaja saa kulloinkin voimassa olevaan<br />
kestotilaushintaan, joka on aina edullisempi kuin vastaavan<br />
pituinen määräaikaistilaus.<br />
■ Tilaukset toimitetaan force majeure (lakko, tuotannolliset<br />
häiriöt yms.) varauksin.<br />
■ Tietokone ilmestyy 11 kertaa vuodessa, joista yksi on<br />
kaksoisnumero.<br />
■ Helsinki Media Erikoislehtien asiakasrekisteriä voidaan<br />
käyttää ja luovuttaa suoramarkkinointitarkoituksiin.<br />
■ Lehtiemme tilaajat ovat Helsinki Media konsernin<br />
asiakkaita ja saavat seuraavien vuosien aikana edullisia<br />
asiakastarjouksia tuotteistamme. Mikäli ette halua<br />
asiakastarjouksia, voitte ilmoittaa asiasta asiakaspalveluumme,<br />
jolloin poistamme tilaustietonne tilausvelvoitteiden<br />
täytyttyä.<br />
Marraskuu 1997<br />
joiden sähköisen palvelemisen<br />
Tietokone Online -järjestelmällä.<br />
Siitä on tullut suosittu sähköposti-<br />
ja uutisväline lukuisilletilaajille,<br />
jotka voivat sen kautta myös keskustella<br />
alaan liittyvistä asioista ja<br />
hakea koneelleen erilaisia ajureita<br />
ja shareware-ohjelmia.<br />
Vuotta myöhemmin sähköisiä<br />
palveluja perustettiin myös Inter-<br />
Eskoensio Pipatti netiin. Tietokone-lehti käytti en-<br />
päätoimittaja<br />
simmäisenä maailmassa verkkorahaa,<br />
ecashia, irtonumeroiden ja<br />
yksittäisten artikkeleiden jakeluun <strong>Internet</strong>in<br />
kautta.<br />
Tietokone Webline on alusta lähtien<br />
tarjonnut lukijoille alan päivittäisen<br />
uutislehden ja uutisviikkolehden<br />
sekä uutisarkiston.<br />
Tämän vuoden alusta<br />
lehden tilaajilla on ollut<br />
mahdollisuus käyttää lehden<br />
artikkeliarkistoa etsiäkseen<br />
haluamaansa tietoa aiemmin<br />
ilmestyneistä numeroista.<br />
Parhaillaan Tietokonelehti<br />
on ottamassa käyttöön<br />
uusinta <strong>Internet</strong>in tekniikkaa,<br />
kanavia, yhdessä muiden yhtiömme tietokonelehtien<br />
kanssa.<br />
Myös lehden sisällössä ja sen toteutuksessa<br />
on aina pyritty tekniseen edistyksellisyyteen.<br />
Tietokone-lehdellä on Suomen<br />
ensimmäinen lehden käytössä oleva alan<br />
testauslaboratorio ja vieläkin lajissaan ainoa<br />
verkkotuotelaboratorio huolellisesti<br />
mietittyine sovellustesteineen.<br />
Ammattitaitoiset tekijät, ajanmukaiset<br />
testausvälineet ja 100 neliömetrin laboratoriotilat<br />
auttavat antamaan lukijalle luotettavaa<br />
ja ajankohtaista todellista tietoa.<br />
Lehden vertailut ovatkin monessa yrityksessä<br />
tunnustettuja referenssipisteitä hankittaessa<br />
uutta tekniikkaa.<br />
■ Tietokone-lehdelle voi tarjota julkaistavaksi artikkeleita<br />
ja käyttövinkkejä. Julkaistuista maksetaan palkkio,<br />
jos ne eivät liity yritysten normaaliin tiedotustoimintaan.<br />
Ennen artikkelin kirjoitusta on syytä ottaa yhteyttä<br />
toimitukseen päällekkäisyyksien välttämiseksi.<br />
■ Lehti ei vastaa tilaamattomasta materiaalista. Julkaisemamme<br />
artikkelit,ohjelmat ja vinkit on tarkastettu<br />
huolella, mutta emme kuitenkaan takaa niiden virheettömyyttä<br />
emmekä vastaa esiintyneistä virheistä.<br />
■ Mikäli ilmoitusta ei tuotannollisista tai muista toiminnallisista<br />
syistä (esim. lakko) tai asiakkaasta johtuvasta<br />
syystä voida julkaista, lehti ei vastaa ilmoittajille<br />
mahdollisesti aiheutuvista vahingoista. Lehden vastuu<br />
ilmoituksen poisjäämisestä tai julkaisemisessa sattuneesta<br />
virheestä rajoittuu ilmoituksesta maksetun määrän<br />
palauttamiseen. Huomautukset on tehtävä 8 päivän<br />
kuluessa ilmoituksen julkaisemisesta.<br />
■ Kirjoituksia ja kuvia saa lainata lehdestä vain toimituksen<br />
luvalla.
Mitä Uutta<br />
[uutiset][<strong>päivitykset</strong>][<strong>Internet</strong>][<strong>uudet</strong> <strong>tuotteet</strong>][<strong>messut</strong>][trendit]<br />
Marraskuu 1997 Tietokone Pl 64, 00381 Helsinki, puh. (09) 120 5751, faksi (09) 120 5799, sähköposti: mitauutta@online.tietokone.fi<br />
Lyhyesti<br />
Caere julkisti uuden Windows<br />
95- ja NT-käyttöjärjestelmille<br />
tarkoitetun tekstintunnistusohjelman<br />
OmniPage<br />
Pro 8.0:n. Tärkein uusi ominaisuus<br />
on uusi tekstintunnistustekniikka,<br />
joka parantaa<br />
Caeren mukaan lukutarkkuutta<br />
keskimäärin 62 prosenttia<br />
versioon 7.0 nähden.<br />
Caeren mukaan parantunut<br />
tarkkuus ei merkitse ohjelman<br />
hidastumista. Parantunut<br />
tarkkuus on hyödyksi<br />
etenkin luettaessa skannerilla<br />
erityisen pientä tai suurta<br />
tekstiä tai vieraita kieliä. Mukana<br />
on muun muassa suomen<br />
kielen sanasto.<br />
AverKey 3 Plus on<br />
suositun VGA-videomuuntimen<br />
AverKey 3:n seuraaja.<br />
Laite on tarkoitettu mikrotietokoneen<br />
liittämiseksi televisioon,<br />
videoprojektoriin tai<br />
kuvanauhuriin, ja se on tietokoneen<br />
käyttöjärjestelmästä<br />
riippumaton. Erona vanhaan<br />
kolmosmalliin on se, että infrapunalla<br />
toimivan kaukoohjaimen<br />
lisäksi laitetta voi<br />
hallita myös suoraan kannessa<br />
olevista käyttöpainikkeista.<br />
Uusi malli tukee myös aiempaa<br />
korkeampaa 1024 x<br />
768 kuvapisteen tarkkuustilaa<br />
16,7 miljoonalla värillä.<br />
Japanilaiset Hitachi ja<br />
NEC alkavat valmistaa 128<br />
megatavun DRAM-muisteja<br />
ensi vuoden ensimmäisen<br />
neljänneksen aikana. Myyntiin<br />
ne saapuvat toisen neljänneksen<br />
aikana. Nykyään<br />
muisteja ostetaan enimmäkseen<br />
16 ja 32 megatavun<br />
muistikammoissa. Japanilaiset<br />
Texas Instruments, Fujitsu,<br />
Toshiba ja Oki Electric sekä<br />
korealaiset Samsung<br />
Electronics and Hyundai<br />
Electronics aikovat myös ryhtyä<br />
valmistamaan 128 megatavun<br />
DRAM-muistikampoja<br />
seuraavan kahden vuoden<br />
aikana. Aluksi 128 megatavun<br />
muistikammat ovat kaksi<br />
kertaa kalliimpia megatavua<br />
kohti kuin 64 megatavun<br />
muistit.<br />
Lotus on lisännyt puheentunnistuksen<br />
ominais<strong>uudet</strong><br />
Word Pro 97 -tekstinkäsittelyohjelmaan,<br />
joka on osa<br />
SmartSuite 97 -toimisto-ohjelmapakettia.<br />
Uudessa versiossa<br />
käyttäjä voi sanella<br />
mikrofonin kautta enintään<br />
140 sanan minuuttivauhdilla<br />
puhetta, jonka ohjelma<br />
muuntaa tekstiksi.<br />
Kiista Java-lisensoinnista<br />
Sun haastoi Microsoftin oikeuteen<br />
un Microsystems on<br />
Shaastanut Microsoftin<br />
oikeuteen syyttäen Microsoftia<br />
yhtiöiden välisen Java-lisensointisopimuksen<br />
rikkomisesta. Lisensointisopimus<br />
edellyttää, että<br />
Microsoftin Java-kieltä<br />
käyttävien ohjelmien on läpäistävä<br />
tietyt yhteensopivuustestit.<br />
Sunin mukaan<br />
Microsoftin uusi <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4.0 -selain ei ole<br />
läpäissyt kaikkia testejä.<br />
Microsoftin Java-toteutus<br />
ei Sunin mukaan ole yhteensopiva<br />
Sunin Java Development<br />
Kit 1.1:n kanssa,<br />
koska se ei sisällä Java Native<br />
Interface- (JNI) ja Remote<br />
Method Invocation<br />
(RMI) -osuuksia. Sunin<br />
mukaan osia IE:n käyttämistä<br />
Javan luokkakirjastoista<br />
on muokattu niin,<br />
että ne toimivat ainoastaan<br />
32-bittisissä Windowseissa.<br />
Javan kantavia ajatuksia on<br />
se, että luokkakirjastot ovat<br />
samankaltaisia kaikissa ympäristöissä.<br />
Sunin mukaan<br />
Microsoft pyrkiitoiminnallaanhajottamaanyhtenäisenohjelmointiympäristön<br />
ja tuhoamaan<br />
idean kaikissa<br />
käyttöympäristöissä<br />
toimivasta<br />
Javasta. Microsoft<br />
on vastannut Sunin<br />
syytöksiin kertomalla,<br />
että Windows-spesifikoodi<br />
on sekaannusten välttämiseksi<br />
selkeästi merkitty ja<br />
että IE 4.0:n toteutus noudattaa<br />
yhtiöiden välistä sopimusta.<br />
Sunin oikeustoimien tavoitteena<br />
on saada Microsoft<br />
noudattamaan yhtiöiden<br />
välistä sopimusta sellaisena<br />
kuin Sun sen näkee.<br />
Toisena mahdollisuutena<br />
on lisensointisopimuksen<br />
purkautuminen, joka merkitsisi<br />
sitä, että Microsoft ei<br />
saisi mainita ohjelmiensa<br />
Sähköverkosta tietoverkko<br />
Teleyhtiö Northern Telecom<br />
ja Norweb Communications<br />
ilmoittivat kehittäneensä<br />
”kumouksellisen<br />
tekniikan”, jonka avulla tietoliikenneyhteyksiävoitaisiin<br />
hoitaa sähkölinjojen<br />
avulla.<br />
Yhtiöiden mukaan sähkölinjoja<br />
pitkin voidaan välittää<br />
tietoa käyttäjän mikrolle<br />
noin yhden megabitin<br />
sekuntinopeudella.<br />
Suunnitelman mukaan<br />
tieto kulkee sähköverkossa<br />
jakelukeskuksesta kotitalouksille.<br />
Jakelukeskukset<br />
taas kytketään ulkopuoliseen<br />
verkkoon normaalilla<br />
valokaapelilla. Palvelun<br />
käyttämiseksi mikroihin tulee<br />
hankkia noin 1800 markan<br />
hintainen lisäkortti.<br />
Mahdollisuuksia tietolii-<br />
kenteen välittämiseksi sähkölinjaa<br />
pitkin on kokeiltu<br />
eri puolilla maailmaa jo<br />
jonkin aikaa, mutta valmiin<br />
tuotteen asteelle tekniikkaa<br />
ei aiemmin ole kehitetty.<br />
Northern Telecomin ja<br />
Norwebin mukaan useat<br />
sähköyhtiöt ovat ilmoittaneet<br />
olevansa kiinnostuneita<br />
kehitetyn tekniikan käyttöönotosta.<br />
Vielä toistaiseksi nimeämätöntä<br />
tekniikkaa ryhdytään<br />
kokeilemaan luoteis-<br />
Englannissa ensi vuoden<br />
keväällä. Jos kokeilun tulokset<br />
ovat hyviä, tekniikkaa<br />
ryhdytään myymään<br />
muualle maailmaan. Markkina-alueina<br />
tulevat yhtiöiden<br />
mukaan olemaan Eurooppa<br />
ja Aasian Tyynenmeren<br />
alue.<br />
Marika<br />
SUN<br />
Microsoft<br />
olevan Java-yhteensopivia.<br />
Microsoftin johtajat reagoivat<br />
eri foorumeilla Sunin<br />
ilmoitukseen oikeusjutun<br />
nostamisesta Microsoftia<br />
vastaan. Microsoftin<br />
johtaja Bill Gates sanoi<br />
Sveitsissä järjestetyssä lehdistötilaisuudessa,<br />
että<br />
Microsoftin IE 4.0 -selain<br />
on yhteensopiva Javan<br />
kanssa. Gatesin mukaan<br />
Microsoftin <strong>tuotteet</strong> ovat<br />
enemmän yhteensopivia Javan<br />
kanssa kuin Sunin, Javan<br />
alkuperäisen kehittäjän,<br />
<strong>tuotteet</strong>.<br />
Motorola päätti myydä<br />
kuluttajamodeemien liiketoimintansa,<br />
koska<br />
myynti väheni, tuottoodotukset<br />
olivat vähissä<br />
ja hintakilpailu koveni.<br />
Motorola olisi halunnut<br />
olla kuluttajamodeemien<br />
markkinoilla<br />
suurimpana tai ainakin<br />
vahvana kakkosena, mutta<br />
kuuluminen vain neljän<br />
eniten myyvän joukkoon<br />
ei riittänyt.<br />
Motorola ei ilmoita,<br />
onko kuluttajamodeemien<br />
liiketoiminta ollut<br />
kannattavaa, mutta yhtiön<br />
koko Messaging In-<br />
TIETOKONE<br />
Gates sanoi myös, että<br />
Sun yhtiönä vihaa PC-mikroja,<br />
koska PC:t kehittyessään<br />
pystyvät hoitamaan<br />
Sunin työasemille perinteisesti<br />
kuuluvia tehtäviä. Sun<br />
ei Gatesin mukaan pidä siitä,<br />
että PC:t antavat ihmisille<br />
liikaa vapauksia.<br />
Microsoftin myynnistä<br />
vastaava johtaja Steve Ballmer<br />
sanoi Kaliforniassa järjestetyssälehdistötilaisuudessa,<br />
että Sunilla ja Microsoftilla<br />
ei missään vaiheessa<br />
ole ollut toimivaa liikesuhdetta.<br />
Ballmer vakuutti kuitenkin<br />
Microsoftin kunnioittavan<br />
solmittuja sopimuksia.<br />
Osa Microsoftin vastaiskua<br />
on myös yhtiön<br />
WWW-sivuillaan julkistamakysymys-vastausmuotoon<br />
kirjoitettu tiedonanto<br />
sopimuskiistasta. Tiedonannossa<br />
vakuutetaan<br />
Microsoftin jatkavan <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4.0:n jakelua ja<br />
sen Java-toteutuksen yhteensopivuutta.<br />
Uudet 56 Kbps -modeemit<br />
heikosti kaupaksi<br />
Motorola lopettaa<br />
kuluttajamodeemien teon<br />
formation and Media -yksikön<br />
myynti putosi 13 prosenttia<br />
arvoltaan ja 44 prosenttia<br />
kappalemäärältään<br />
kolmannen vuosineljänneksen<br />
aikana.<br />
Motorola ehti pudottaa<br />
56 kilobittiä sekunnissa tietoa<br />
siirtävien modeemiensa<br />
hintaa sadan dollarin eli<br />
noin 530 markan paikkeille,<br />
mutta myynti ei onnistunut<br />
toivotulla tavalla, koska selvää<br />
standardia ei ole vielä<br />
saatu luotua. Samaan aikaan<br />
33,6 Kbps:n modeemien<br />
hinta on romahtanut,<br />
joten kuluttajat ostavat niitä<br />
eniten.<br />
MARRASKUU 1997 11
Mitä Uutta [maailmalta]<br />
Lyhyesti<br />
Ericsson tuo markkinoille<br />
ensi vuoden alussa kaksitaajuisen<br />
SH 888 -matkapuhelimen,<br />
joka mahdollistaa joustavan<br />
liikennöinnin GSM<br />
900- ja DCS 1800 -matkapuhelinverkkojen<br />
välillä. Infrapunayhteys<br />
tietokoneeseen<br />
on mahdollista infrapunaportin<br />
(IrDA-protokolla) ansiosta.<br />
Lisäksi sisäänrakennettu<br />
modeemi poistaa ulkoisen PC<br />
Card -kortin tarpeen.<br />
Marimba julkisti version 2.0<br />
Castanet-ohjelmastaan, joka<br />
push-tekniikkaa käyttäen jakelee<br />
ohjelmapäivityksiä tietoverkkojen,<br />
kuten <strong>Internet</strong>in,<br />
avulla käyttäjien työkoneisiin.<br />
Castanetin avulla<br />
käyttäjän työkoneessa olevaa<br />
ohjelmaa ei tarvitse<br />
uusia kokonaan vaan vain<br />
sen koodin muuttuneet osat.<br />
Microsoft on ryhtynyt myymään<br />
mikroja Isossa-Britannissa<br />
omalla nimellään. Vigle-nimisen<br />
yrityksen uusissa<br />
HomePro-mikroissa on Viglen<br />
nimen ohella näkyvissä<br />
myös Microsoftin logo.<br />
Microsoftin mikroja myydään<br />
Dixonin tavarataloissa, jotka<br />
ovat kotimikrojen tärkeimpiä<br />
ostopaikkoja Isossa-Britanniassa.<br />
Microsoft on hiljalleen<br />
laajentanut valikoimaansa<br />
ohjelmista laitepuolelle.<br />
Microsoftin nimi on jo<br />
muun muassa hiirissä, äänikorteissa,<br />
peliohjaimissa ja<br />
näppäimistöissä. Microsoftin<br />
harjoittelu mikromarkkinoilla<br />
on saanut muut mikrovalmistajat<br />
Isossa-Britannissa harmittelemaan,<br />
miksei Microsoftin<br />
logo ole heidän mikroissaan.<br />
Microsoft kehittää ohjelmantekijöiden<br />
työvälineet Visual<br />
Basic 5.0:n, Visual C++<br />
5.0:n ja Visual J++ 1.1:n siten,<br />
että niillä voi tehdä ohjelmia<br />
myös vasta julkaistuun<br />
Windows CE 2.0 -käyttöjärjestelmään,<br />
jonka uusi versio<br />
lisää taskutietokoneiden<br />
käyttöominaisuuksia. Uudet<br />
työkalut voidaan lisätä (addin)<br />
olemassa oleviin ohjelmoinnin<br />
työkaluihin. Esiversiot<br />
Visual Basic- ja Visual<br />
C++ -työkaluista CE 2.0:aa<br />
varten ovat jo ilmaiseksi ladattavissa<br />
Microsoftin kotisivuilta<br />
osoitteesta<br />
http://www.microsoft.com/wi<br />
ndowsce/developer. Lopulliset<br />
versiot kolmesta uudesta<br />
työkalusta valmistuvat ensi<br />
vuoden ensimmäisen neljänneksen<br />
aikana.<br />
Davis A/S on tuonut markkinoille<br />
kannettavan digitaaliprojektorin,<br />
jonka valoteho<br />
on 650 ANSI-lumenia ja lampun<br />
ikä tuhat tuntia. Powerbeam<br />
VI -projektorissa käytetään<br />
Texas Instrumentsin<br />
DLP-tekniikkaa.<br />
12 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Microsoftin palvelin tukkeutui<br />
IE 4.0:n lopullinen<br />
versio jakoon<br />
Microsoftin <strong>Internet</strong><br />
Explorerin uutta 4.0 -versiota<br />
kärkkyneet päivittäjät<br />
onnistuivat tukkimaan<br />
Microsoftin WWW-palvelimen<br />
syyskuun lopussa,<br />
kun ilmainen selain laitettiin<br />
jakoon. Microsoftin<br />
palvelin oli tavoittamattomissa<br />
useita tunteja jo ennen<br />
kuin selaimen jakelu<br />
virallisesti alkoi.<br />
Microsoft julkisti selaimen<br />
vain Windows 95- ja<br />
NT-laitteille. Yhtiön mukaan<br />
Windows 3.X- ja<br />
Mac-käyttöjärjestelmille<br />
tarkoitetut versiot selaimesta<br />
tulevat vielä myöhemmin<br />
tämän vuoden aikana.<br />
Yleisimmille Unixjärjestelmille<br />
selain on<br />
Digital ja<br />
Intel<br />
käyvät<br />
kauppaa<br />
Alphasta<br />
Digital keskustelee Alphaprosessorien<br />
tekniikan<br />
myymisestä Intelille yli 1,5<br />
miljardilla dollarilla eli noin<br />
kahdeksalla miljardilla<br />
markalla. Samalla Digital<br />
luopuisi Inteliä vastaan<br />
nostamistaan patenttien<br />
väärinkäytön syytteistä. Sanomalehti<br />
Wall Street Journal<br />
kertoi asiasta <strong>Internet</strong>uutisissaan<br />
viitaten neuvottelua<br />
läheltä seuranneisiin<br />
lähteisiin.<br />
Keskustelun alla olevan<br />
sopimuksen mukaan Intel<br />
olisi velvoitettu tuottamaan<br />
Alpha-prosessoreita useiden<br />
vuosien ajan. Intel ei<br />
kuitenkaan olisi velvoitettu<br />
markkinoimaan voimakkaasti<br />
Alpha-prosessorilla<br />
varustettuja tietokoneita.<br />
Digital ei kuitenkaan luopuisi<br />
kokonaan tietokoneen<br />
osien tuotannosta, vaan Intel<br />
ostaisi Digitalin kapasiteettia<br />
Digitalin prosessoritehtailta.<br />
Tekeillä olevan sopimuksen<br />
mukaan Digital<br />
jatkaisi tehtaallaan StrongARM-prosessoriensatuotantoa.<br />
Kyseisiä prosessoreita<br />
käytetään älykkäissä<br />
matkapuhelimissa ja verkkopäätteissä.<br />
Microsoftin mukaan saatavissa<br />
ensi vuoden aikana.<br />
<strong>Internet</strong> Explorerin 4.0version<br />
odotetuin uutuus<br />
ovat kanavien nimellä kutsutut<br />
push-palvelut. Omia<br />
kanaviaan selaimen käyttäjille<br />
tarjoavat useiden kansainvälisten<br />
yhtiöiden lisäksi<br />
myös joukko suomalaisia<br />
tiedotusvälineitä, muun<br />
muassa Helsinki Median<br />
tietotekniikkalehdet, Helsingin<br />
Sanomien Verkkoliite,<br />
Yle ja MTV3.<br />
Kanavien lisäksi IE 4.0<br />
tuo mukanaan uuden version<br />
HTML-kielestä, dynaamisen<br />
HTML:n<br />
(DHTML). DHTML:n<br />
avulla WWW-sivuille saadaan<br />
vuorovaikutteisuutta,<br />
jonka luomiseksi on aiemmin<br />
käytetty esimerkiksi JavaScriptiä.<br />
Uuden selainjulkistuksen<br />
ja Microsoftin ensi vuodeksi<br />
lupaaman Windows 98 -<br />
käyttöjärjestelmäpäivityksen<br />
myötä Netscape Navigatorin<br />
asema maailman<br />
suosituimpana selaimena<br />
voi ensimmäistä kertaa olla<br />
uhattuna. Tästä kertovat ainakin<br />
Zona Research -tutkimusyhtiön<br />
äskettäin julkistamankyselytutkimuksen<br />
tulokset. 279 yrityksen<br />
atk-päättäjien haastatteluihin<br />
perustuvan tutkimuk-<br />
Active Desktop saa haastajan<br />
Netscape esitteli uuden Aurora-tekniikan,<br />
jonka avulla<br />
käyttäjä voi selailla kiintolevyn<br />
sisältöä ja tietokantoja<br />
Netscapen Communicatorselaimella.<br />
Aurora on<br />
Netscapen vastaus Microsoftille,<br />
joka kytki <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4.0 -selaimen kiinteäksi<br />
osaksi Windowskäyttöjärjestelmää.<br />
Netscape pyrkii Auroralla<br />
toteuttamaan Microsoftin<br />
Active Desktop -tekniikan<br />
kaltaisia toimintoja kytkemättä<br />
selainta liian tiukasti<br />
käyttöjärjestelmään. Aurora<br />
perustuu Resource<br />
Description Framework<br />
Microsoftin uusi selain muokkaa käyttöjärjestelmän<br />
työpöydän uuteen Active Desktop -muotoon.<br />
(RDF) -muotoon, joka on<br />
Web-sivujen ulkoasun<br />
määrittelyn tekniikka. RDF<br />
järjestelee, määrittelee ja<br />
näyttää tiedon <strong>Internet</strong>istä,<br />
yritysten sisäisistä intranetverkoista,<br />
tavallisista yritysten<br />
verkoista, tietokannoista<br />
ja mikron kiintolevyltä<br />
samanlaisessa muodossa.<br />
Aurora liitetään ensin<br />
osaksi Communicator-työryhmäohjelmiston<br />
nykyisiä<br />
Windows-versioita, mutta<br />
Auroran luvataan tukevan<br />
myös ensi vuoden toisella<br />
neljänneksellä ilmestyvää<br />
Windows 98 -käyttöjärjestelmää.<br />
Unix- ja MacOS-tu-<br />
sen mukaan 36 prosenttia<br />
haastatelluista käyttää pääasiallisena<br />
selaimenaan <strong>Internet</strong><br />
Exploreria.<br />
Tammikuussa toteutetussa<br />
vastaavassa tutkimuksessa<br />
<strong>Internet</strong> Explorerin osuus<br />
käyttäjistä oli 28 prosenttia.<br />
Netscape Navigator on kuitenkin<br />
yhä ylivoimaisesti<br />
suosituin selainohjelma:<br />
vastaajista 62 prosenttia ilmoitti<br />
käyttävänsä pääasiallisena<br />
selaimenaan Navigatoria.<br />
Navigatorin prosenttiosuus<br />
on kuitenkin laskenut<br />
kahdeksan prosenttiyksikköä<br />
tammikuusta.<br />
Netscapen Aurora Microsoftin kilpailijaksi<br />
Intel on kertonut tuovansa<br />
uuden prosessorisukupolvensa<br />
markkinoille vuoden<br />
1999 aikana.<br />
Uusi 64-bittinen<br />
prosessori<br />
tunnetaan tässä<br />
vaiheessa koodinimellä<br />
Merced. Prosessori<br />
on ainakin ensivaiheessaan<br />
tarkoitettu lähinnä<br />
palvelin- ja tehotyöasemakäyttöön.<br />
Merced-prosessorin si-<br />
säisten kytkentöjen minimileveys<br />
eli viivanleveys tulee<br />
Intelin lehdistötiedotteenmukaanolemaan<br />
0,18<br />
mikronia.<br />
Tällä hetkelläpienin<br />
Intelin<br />
käyttämä viivanleveys on<br />
0,25 mikronia. Pienempi<br />
viivanleveys mahdollistaa<br />
prosessorin kellotaajuuden<br />
nostamisen ja vähentää<br />
ki ovat myös luvassa. Vielä<br />
on epäselvää, kuinka paljon<br />
tietokantaohjelmien<br />
tekijöiden pitää muuttaa<br />
ohjelmiaan, jotta ne tukisivat<br />
RDF-tekniikkaa.<br />
Netscapen mukaan<br />
käyttäjien piiristä on kantautunut<br />
joitain toiveita<br />
myös siitä, että selaimella<br />
pystyisi avaamaan kiintolevyn<br />
tiedostoja, kuten<br />
Microsoft Officen dokumentteja,<br />
käsiteltäväksi.<br />
Microsoftin selain kykenee<br />
siten tekemään. Netscapen<br />
edustajan mukaan samanlainen<br />
ominaisuus tehdään<br />
kenties myös Auroraan.<br />
Viivanleveys 0,18 mikronia<br />
Merced-prosessori tuotantoon 1999<br />
prosessorin tehonkulutusta.<br />
Lisäksi pienempi viivanleveys<br />
laskee prosessorien<br />
valmistuskustannuksia.<br />
Intelin ilmoitus oli alkusoittoaprosessoriteollisuuden<br />
vuotuiselle Microprocessor<br />
Forum -tapahtumalle,<br />
joka pidettiin lokakuussa.<br />
Tapahtumassa Intel valotti<br />
sekä nykyisten 32-bittisten<br />
että tulevien 64-bittisten<br />
prosessoriensa suunniteltua<br />
kehityskaarta pitkälle<br />
eteenpäin.
Mitä Uutta [maailmalta]<br />
Lyhyesti<br />
Psion Dacom on tuonut<br />
markkinoille uuden Gold<br />
Gard Global -sarjaan kuuluvan<br />
56 kilobittiä sekunnissa<br />
siirtävän modeemikortin kannettaviin<br />
tietokoneisiin. Uusi<br />
kortti hyödyntää Rockwellin<br />
kehittämää K56flex-tekniikkaa.<br />
Psion Dacomin Gold<br />
Global Card on lajissaan ensimmäinen<br />
kortti, johon voidaan<br />
liittää V.34-modeemi,<br />
faksi, GSM-yhteys sekä Ethernet-verkkotoiminnot.<br />
Kahden megatavun flashmuistin<br />
ansiosta myös <strong>uudet</strong><br />
standardit ovat helposti päivitettävissä.<br />
Puhelinkeskuksia valmistava<br />
Teleste Viestintä on kehittänyt<br />
kuluttajille Mirateldatapuhelimen,<br />
jossa on sisäänrakennettu<br />
ISDN-sovitin.<br />
Miratelin avulla voi olla yhtä<br />
aikaa puheyhteydessä ja yhteydessä<br />
<strong>Internet</strong>iin. ISDNliittymään<br />
kytkettävä Miratel<br />
Dataphone mahdollistaa datayhteyden<br />
64 kilobittiä sekunnissa.<br />
Puhelin kytketään<br />
tietokoneen sarjaporttiin, jolloin<br />
puhelimen toimintoja<br />
voidaan ohjata Phone Book -<br />
puhelinohjelmalla. Äänipuhelun<br />
tullessa ohjelma poimii<br />
tietokannasta soittajan tiedot<br />
tietokoneen kuvaruudulle<br />
ennen vastaamista.<br />
Philipsin viestintä- ja turvajärjestelmien<br />
yksikkö on kehittänyt<br />
uuden digitaalisen<br />
keskustelujärjestelmän pieniin<br />
ja keskisuuriin yrityksiin.<br />
Digitaaliset keskustelumikrofonit<br />
täydentävät jo Philipsin<br />
olemassa olevaa DCN (Digital<br />
Congress Network) -järjestelmää,<br />
jolla voidaan toteuttaa<br />
myös tulkkaus ja<br />
elektroninen äänestys. Jos<br />
tulkkaus on mukana järjestelmässä,<br />
voivat osanottajat<br />
valita 11 tulkatusta kielestä<br />
tai jopa 15 kielestä, jos järjestelmä<br />
on PC-ohjattu.<br />
Toptronics ja Imation<br />
Finland ovat solmineet sopimuksen<br />
120 megatavun<br />
SuperDisk-aseman jakelusta.<br />
Asema perustuu Imationin,<br />
O.R. Technologyn, Compaqin<br />
ja Matsushitan yhdessä kehittämäänLS-120-tekniikkaan,<br />
joka lukee ja kirjoittaa<br />
sekä 120 megatavun Super-<br />
Disk-levykkeitä että tavallisia<br />
1,44 megatavun levykkeitä.<br />
SuperDisk-asema käyttää<br />
1,44 megatavun levykeaseman<br />
tavoin magneettista<br />
mediaa, mutta siinä on lisänä<br />
optinen mekanismi, joka<br />
mahdollistaa tarkan kirjoitusja<br />
lukupään kohdistamisen.<br />
SuperDisk kilpailee vahvasti<br />
muiden vastaavien eri tekniikoita<br />
käyttävien massamuistilaitteiden<br />
kanssa. Iomegan<br />
Zip- ja Jaz-asemat ovat saavuttaneet<br />
vahvan aseman<br />
tällä markkina-alueella.<br />
14 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Haagan myymälä suljettiin<br />
PC-SuperStorelle uusi<br />
myymälä Helsinkiin<br />
PC-SuperStore avasi Pohjoismaiden<br />
suurimman tietotekniikkaan<br />
keskittyneen<br />
kauppakeskuksen Helsingin<br />
Konalaan, Kehä I:n ja<br />
Porintien kulmaukseen.<br />
Haagan tuhannen neliön<br />
myymälän toiminnot siirrettiin<br />
uuteen tavarataloon,<br />
jossa on 3200 neliötä myymälätilaa.<br />
Uuden suurmyymälän<br />
tavoitteena on palvella kuluttaja-asiakkaiden<br />
lisäksi<br />
entistä enemmän myös pieniä<br />
ja keskisuuria yrityksiä.<br />
Tuotteiden lisäksi on<br />
myynnissä eri alojen yrityksille<br />
valmiita kokonaisratkaisuja,<br />
joita myydään<br />
muun muassa digitaaliseen<br />
kuvankäsittelyyn, mainostoimistoihin,kiinteistövälittäjille<br />
ja insinööritoimistoihin.<br />
Asiakkaat näkevät<br />
toimivia kokonaisuuksia,<br />
joita he voivat vertailla<br />
myyjän opastuksella. Ratkaisut<br />
on suunnattu yrityksille<br />
ja yhteisöille, joilla on<br />
käytössään enintään 25<br />
mikroa.<br />
Myymälän erikoisuuksiin<br />
kuuluu komponenttibaari.<br />
Asiakkaat voivat valita haluamansa<br />
tietokoneen osat,<br />
joista he voivat koota koneensa<br />
itse tai rakennuttaa<br />
sen myymälässä. Ostaja voi<br />
myös koota koneensa PC-<br />
SuperStoren henkilökuntaan<br />
kuuluvan ohjaajan<br />
opastuksella, jolloin hän<br />
tuntee koneensa perin pohjin<br />
ja ymmärtää, miten se<br />
toimii. Palvelut ovat maksullisia.<br />
PC-SuperStoren toimi-<br />
Uudessa suurmyymälässä<br />
yritysasiakkaat näkevät<br />
toimivia kokonaisuuksia,<br />
joita he voivat vertailla<br />
myyjän opastuksella.<br />
tusjohtaja Ture Tähtinen<br />
kertoi, että yhtiö alkaa heti<br />
etsiä uuden myymälän<br />
paikkaa muista kaupungeista,<br />
kun Konalan myymälä<br />
on saatu kunnolla toimimaan.<br />
Yrityksellä on nyt<br />
toimipisteet Helsingissä,<br />
Turussa, Tampereella, Porissa<br />
ja Tallinnassa. Yhtiön<br />
<strong>Internet</strong>-kauppa myy yhden<br />
myyjän verran tavaraa<br />
joka kuukausi, mutta sen<br />
mainosarvoa pidetään<br />
myyntiä tärkeämpänä.<br />
Tähtinen kertoi myös, että<br />
PC-Superstore Oy on perustanut<br />
uuden tytäryhtiön<br />
Pro-SuperStore Oy:n palvelemaan<br />
yritysasiakkaita erityisesti<br />
verkko- ja järjestelmähankinnoissa.Yrityssuuntautumisesta<br />
kertoo<br />
myös se, että Konalan myymälässä<br />
on Digital Oy:n PC<br />
Servicecenter -huoltopiste,<br />
jossa huolletaan kaikkia PC-<br />
SuperStoren myymiä tietokoneita<br />
ja oheislaitteita.<br />
Kesko osti Academican<br />
Kesko osti tietotekniikkalaitteita<br />
ja palveluja myyvän<br />
Academica Oy:n koko osakekannan.<br />
Kauppahintaa ei<br />
kerrottu julkisuuteen. Academican<br />
liikevaihto oli viime<br />
vuonna 52 miljoonaa<br />
markkaa.<br />
Keskon asiasta julkaiseman<br />
tiedotteen mukaan<br />
Kesko haluaa kaupan avulla<br />
nopeuttaa etenemistään tietotekniikka-alalla.<br />
Kesko on<br />
tähän asti harjoittanut tie-<br />
totekniikan vähittäiskauppaa<br />
Online Superstore -<br />
myymälänsä ja Musta Pörssi<br />
-ketjunsa avulla. Academican<br />
oston avulla Kesko<br />
lienee tavoittelemassa jalansijaa<br />
tietotekniikan yritysja<br />
yhteisömarkkinoilla.<br />
Academican tietotekniikkamyynnin<br />
vahvoja alueita<br />
ovat olleet julkishallinto ja<br />
erityisesti opiskelijat, mutta<br />
myynti on ollut laajaa myös<br />
muille käyttäjäryhmille.<br />
Kirja-, musiikki- ja<br />
kuvakauppa <strong>Internet</strong>iin<br />
Toimistotekniikka 97 -messujen<br />
yhteydessä julkistettiin<br />
<strong>Internet</strong>issä toimiva<br />
uusi myymälä CredoWorld<br />
osoitteessa http://www.credo.fi.<br />
Myytävänä on suomalaisenkirjatukkukaupan,<br />
Kirjavälitys Oy:n koko<br />
28 000 niteen valikoima sekä<br />
Naxoksen äänitevalikoimasta<br />
aluksi noin 200 nimikettä.<br />
Lisäksi mukana on<br />
julkaisijoille tarkoitettu<br />
noin tuhannen valokuvan<br />
kokoelma.<br />
CredoWorld on rakennettu<br />
alunperin kirjastojen<br />
käyttöön tehdyn hakukoneen<br />
pohjalle. Asiakas antaa<br />
haluamiaan hakusanoja, ja<br />
kuvaruudulle tulee lista<br />
haun mukaisista tuotteista<br />
hintoineen. Halutut <strong>tuotteet</strong><br />
merkitään ostoslistaan,<br />
asiakas antaa laskutustietonsa<br />
ja valitsee maksutavan.<br />
Ostokset voi maksaa<br />
Panasonic on lähtenyt mukaan<br />
digitaalikameroiden<br />
markkinoille kolmella uudella<br />
mallilla. Panasonic<br />
esitteli messuilla myös uuden<br />
PD-aseman ja värilasertulostimen.<br />
Pieni Panasonic CoolShot<br />
painaa vain 140 grammaa<br />
ja sillä kuvataan yhdellä<br />
kädellä. Suurin erottelukyky<br />
on pienuudesta huolimatta<br />
tavanomainen 640 x<br />
480 pistettä, ja kuvia mahtuu<br />
kahden megatavun<br />
muistikortille 24. Lisävarusteena<br />
kameraan on saatavissa<br />
LCD-näyttö sekä lisää<br />
muistikortteja.<br />
Panasonic CardShot on<br />
kääntyvällä 1,8 tuuman<br />
LCD-näytöllä ja salamalla<br />
varustettu kamera, jonka<br />
tarkkuus on 640 x 480 pistettä.<br />
CardShotissa on lisäksi<br />
päivyri sekä automaattinen<br />
ja manuaalinen valkotasapainon<br />
säätö. Kolmas<br />
malli on maailman pienin<br />
digitaalikamera Mini<br />
CardShot, johon on mahdutettu<br />
myös etsimenä toimiva<br />
1,8 tuuman LCDnäyttö.<br />
joko postiennakolla tai Solon<br />
maksupalvelun kautta,<br />
jos asiakkaalla on Solo-sopimus.<br />
CredoWorldin etuna on<br />
nimenomaan suomalaisen<br />
kirjallisuuden sekä suomalaisten<br />
kuva-aiheiden tarjonta.<br />
Kansainväliset vastaavat<br />
yritykset, kuten<br />
Amazon, tarjoavat vain vähän<br />
suomalaisia tuotteita.<br />
Myös tuotteiden maksaminen<br />
toimii ongelmitta ja ilman<br />
riskiä suomalaisessa<br />
kauppapaikassa.<br />
Kuvapankin kuvat saa ladata<br />
omalle kiintolevylleen<br />
heti, kun tilaussopimus on<br />
hyväksytty.<br />
Kuvat ovat JPEG-pakattuja<br />
ja RGB-muotoisia.<br />
Avattuna niiden koko on<br />
2025 megatavua. Julkaisuoikeuden<br />
hinta on kaikille<br />
kuville sama, mutta se riippuu<br />
julkaisutavasta.<br />
Panasonic mukaan<br />
digitaalikameramarkkinoille<br />
Panasonic esitteli messuilla<br />
myös PD-aseman, joka<br />
lukee sekä PD- että CDlevyjä<br />
kahdeksankertaisella<br />
nopeudella. PD-levy on uudelleenkirjoitettava<br />
ja sille<br />
voi tallentaa 650 megatavua<br />
tietoa. Kasetissa olevaa PDlevyä<br />
voidaan tulevaisuudessa<br />
lukea myös DVD-asemilla.<br />
Laite tulee markkinoille<br />
vuoden lopulla.<br />
Panasonic KX-P8410 -<br />
värilasertulostin sai ensiesittelynsä<br />
Suomessa Tt<br />
97 -messuilla. Noin 30 000<br />
markan hintaisen laitteen<br />
tulostustarkkuus on enimmillään<br />
1200 pistettä tuumalle.<br />
Tulostin on Windows<br />
GDI (Graphics Device<br />
Interface) -mallia, joten<br />
tulostinta ohjataan kokonaan<br />
tietokoneella. Tulostusnopeus<br />
on 14 sivua minuutissa<br />
mustavalkoisena ja<br />
3,5 sivua minuutissa väritulosteina.<br />
Vakiomuistia on<br />
kahdeksan megatavu, mikä<br />
ei riitä 1200 pisteen tarkkuuteen,<br />
mutta muisti on<br />
laajennettavissa SIMMmuisteilla<br />
72 megatavuun.
Mitä Uutta [maailmalta]<br />
Lyhyesti<br />
Mikrolog on aloittanut yhtenä<br />
ensimmäisistä 300 megahertsin<br />
Pentium II -prosessorilla<br />
varustettujen työasemien<br />
myynnin Suomessa.<br />
Mukana Osborne-kokoonpanoissa<br />
on nopealla IDE UltraDMA/33<br />
-väylällä liitetyt<br />
kiintolevyt, uusi AGP (Accelerated<br />
Graphics Port) -liitännällä<br />
varustettu Riva-näytönohjain<br />
sekä Intelin uusin<br />
440LX-piirisarja. Tyypillinen<br />
kokoonpano maksaa noin 18<br />
000 markkaa monitoreineen.<br />
Microsoft on myöntänyt,<br />
että uusimmassa Excel-taulukkolaskentaohjelmassa<br />
on<br />
virhe, joka aiheuttaa tietyissä<br />
olosuhteissa solujen arvojen<br />
uudelleenlaskennan epäonnistumisen.<br />
Asiantuntijoiden<br />
mukaan virheen generoituminen<br />
on erittäin epätodennäköistä.<br />
Huolestuttavaa on<br />
kuitenkin se, että nimenomaan<br />
laskentaan käytettävä<br />
tuote sisältää laskuongelmia.<br />
Lisäksi pinnalle nousee<br />
kysymys virheen ainutlaatuisuudesta.<br />
Yhdysvalloissa toimiva kuluttajien<br />
ryhmä vaatii hallitusta<br />
puuttumaan Microsoftin<br />
ilmaisjakelupolitiikkaan,<br />
jota se kutsuu ei-kaupalliseksi<br />
ja monopolistiseksi. Varsinaisena<br />
hyökkäyskohteena<br />
on yhtiön toissapäivänä julkistama<br />
<strong>Internet</strong> Explorer<br />
4.0. Ryhmän mukaan hallituksen<br />
ei pitäisi sallia ilmaisjakelua,<br />
jonka avulla yhtiö<br />
saisi ajettua muut, kilpailevat<br />
yritykset, markkinoilta.<br />
Fuji on tuonut markkinoille<br />
pienikokoisen ja helppokäyttöisen<br />
DX-5-digitaalikameran<br />
, jossa on 350 000 kuvapisteen<br />
CCD-kenno vaatimattomalla<br />
640 x 480 pisteen erottelukyvyllä.<br />
Muistitila on periaatteessa<br />
rajaton vaihdettavan<br />
SmartMedia-kortin avulla.<br />
SmartMedia-kortti työnnetään<br />
kuvineen PC-korttiadapteriin,<br />
joka toimii levykkeen<br />
tavoin ilman lisäohjelmia.<br />
Suomalaisen EmCe Solution<br />
Partner Oy:n uusi<br />
Finanssi 98 -ohjelmavalikoima<br />
on tehty taloushallinnon<br />
tarpeisiin. Käyttöliittymä on<br />
yhdistetty osaksi Windows<br />
95:ttä, sillä taloushallinnon<br />
työpöytä voidaan rakentaa<br />
tilanteen ja tehtävän mukaan.<br />
Lisäksi käyttöliittymä<br />
on mahdollisimman yhtenevä<br />
Excel-taulukkolaskentaohjelman<br />
kanssa. Tärkeä toiminnallinen<br />
ominaisuus on taloushallinnon<br />
eri osa-alueiden<br />
liittäminen toisiinsa reaaliajassa.<br />
16 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Mukana 250 näytteilleasettajaa<br />
<strong>Internet</strong>-kaupankäynti pääosissa Tt-messuilla<br />
Toimistotekniikan erityis<strong>messut</strong><br />
Tt 97 pidettiin Helsingin<br />
Messukeskuksessa<br />
lokakuussa. Sähköinen<br />
kaupankäynti oli messuilla<br />
vahvasti esillä, sillä mukana<br />
olivat muun muassa Luottokunta,<br />
IBM, Merita ja<br />
Oko omilla maksujärjestelmillään.<br />
Messukauppa<br />
TtNetShop oli avoinna <strong>Internet</strong>issä<br />
osoitteessa<br />
http://www.finnexpo.fi.<br />
Luottokunta esitteli osastollaan<br />
<strong>Internet</strong>-maksujen<br />
turvastandardiksi muodostuvan<br />
SETin (Secure<br />
Electronic Transaction)<br />
käyttöä. IBM:n lompakkoohjelman<br />
avulla SETin turvaamana<br />
voi Visa-luotto-<br />
kortilla ostaa Postista postimerkkejä.<br />
IBM:n juuri julkistama<br />
verkkomaksun<br />
CommercePoint-<strong>tuotteet</strong><br />
sisältävät eTill-ohjelman,<br />
jonka avulla lähes kaikki<br />
<strong>Internet</strong>-kaupankäynnin<br />
ohjelmat voidaan saada tukemaan<br />
SETiä.<br />
Hewlett-Packard ja sen<br />
tytäryritys VeriFone esittelivät<strong>Internet</strong>-kaupankäynnin<br />
osastollaan SET-maksamisratkaisun,<br />
johon kuuluvat<br />
vWallet-ohjelma luottokortin<br />
haltijalle, VPOSohjelma<br />
kauppiaille ja vGate<br />
rahalaitoksille. HP:n ohjelmat<br />
tukevat yleisimpiä<br />
selaimia ja Web-palvelimia.<br />
Messujen yhteydessä oli<br />
Uusia tulostimia monilta<br />
valmistajilta<br />
Minolta on maailmanlaajuisesti<br />
toiseksi suurin laserkoneistojen<br />
valmistaja ja<br />
yrityksellä on yli 15 vuoden<br />
kokemus kirjoitinten valmistuksesta.<br />
Nyt Minolta<br />
toi markkinoille oman PagePro-laserkirjoitinmalliston,<br />
joka kattaa eri käyttötarpeet<br />
vaativasta verkkotulostuksesta<br />
kotikäyttöön.<br />
PagePro 6e ja 6L tulostavat<br />
kuusi sivua minuutissa.<br />
Edellisessä on PCL5e-tulostus<br />
ja jälkimmäisessä Windows-tulostus.<br />
PagePro 12<br />
on 7800 markan työryhmälaser,<br />
joka tulostaa 12 sivua<br />
minuutissa tarkkuudella<br />
600 pistettä tuumalle. PagePro<br />
20 on 12 100 markan<br />
hintainen A3-koon tulostin.<br />
Color PagePro on 22<br />
750 markan hintainen värilasertulostin,<br />
joka tulostaa<br />
12 mustavalkosivua ja kolme<br />
värisivua minuutissa.<br />
Verkotettavien väritulostimien<br />
valmistaja Tektronix<br />
toi markkinoille uuden<br />
Phaser 380 -väritulostimen,<br />
jolla voi tulostaa A3-koossa.<br />
Tulostin tukee joukkoa eri<br />
väristandardeja, kuten Pantone-,<br />
Windows ICM- ja<br />
Apple ColorSync 2.0 -värienhallintajärjestelmiä.<br />
Tulostimessa on sisäänrakennettuna<br />
myös Adoben<br />
PostScript RIP.<br />
Phaser 380 tukee useimpia<br />
käyttö- ja verkkojärjestelmiä,<br />
kuten Windows-,<br />
Macintosh- ja Unix-käyttöjärjestelmiä<br />
sekä Ethernetja<br />
Token Ring -verkkoja.<br />
Uuden PhaserPool-ohjelman<br />
avulla useita väritulostimia<br />
voidaan yhdistää<br />
käyttäjän näkökulmasta yhdeksi.<br />
Tulostusjonossa oleva<br />
työ siirtyy automaattisesti<br />
vapaana olevaan tulostimeen,<br />
jolloin jonotusajat<br />
lyhenevät.<br />
Seiko Epson toi Suomen<br />
markkinoille uuden edullisen<br />
valokuvantarkkaa jälkeä<br />
tulostavan mustesuihkukirjoittimen,<br />
jonka jälki<br />
perustuu Epsonin Micro-<br />
Piezo-tekniikkaan. Tulostimen<br />
tarkkuus on 720 pistettä<br />
tuumalle. Ohjaimesta<br />
voidaan valita suoraan<br />
muun muassa kirjoituspään<br />
puhdistus ja kalibrointi.<br />
Epsonin tekniikkaan liittyvät<br />
<strong>uudet</strong> musteet kuivuvat<br />
heti, joten valokuvamainen<br />
jälki saadaan myös tavalliselle<br />
paperille. Tarjolla<br />
on myös Epsonin erikoispaperit<br />
valokuvien tulostamista<br />
varten. Tulostimen<br />
nopeus on yksi väri- ja kolme<br />
mustavalkosivua minuutissa.<br />
Laite maksaa 1300<br />
markkaa.<br />
puolen tunnin välein sähköisestä<br />
kaupankäynnistä<br />
tietoiskuja, joissa oli puhujina<br />
eri yritysten, muun<br />
muassa Luottokunnan ja<br />
Meritan, edustajia.<br />
Sähköisen kaupankäynnin<br />
ohella <strong>Internet</strong>-yhtey-<br />
Viestintäyhtiö Talentumin<br />
muodostama uusmediayhtiö<br />
Interaktiivinen Satama<br />
Oy aloitti toimintansa lokakuun<br />
alussa. Yhtiö syntyi<br />
Interweb Design Oy:n, Talentuminuusmediayksikön,<br />
PiiPää Oy:n ja Ufolabs<br />
Finland Oy:n yhdistyessä.<br />
Interweb Design on tullut<br />
tunnetuksi verkkopalveluiden<br />
suunnittelusta ja tuotannosta,<br />
PiiPää on luonut<br />
<strong>Internet</strong>in hakupalvelun nimeltään<br />
Ihmemaa ja Ufo-<br />
Labs vastaa Duuni.net-palvelun<br />
sekä Ura.net-rekrytointipalvelunteknologisesta<br />
kehitystyöstä.<br />
Interaktiivinen Satama<br />
keskittyy konsultointiin,<br />
koulutukseen ja toisille yri-<br />
Para Systems on ryhtynyt<br />
toimittamaan koteihin<br />
suunnattuja UPS-laitteita,<br />
jotka suojaavat tietokonetta<br />
ja sen oheislaitteita sähköhäiriöiltä,<br />
kuten salaman iskuilta.<br />
Salamat rikkovat<br />
etenkin omakotitaloissa lukuisia<br />
modeemeja sekä<br />
myös tietokoneita vuosittain.<br />
Pistorasiaan kytkettävä<br />
Luottokunta esitteli osastollaan<br />
<strong>Internet</strong>-maksujen<br />
turvastandardiksi muodostuvan<br />
SETin (Secure<br />
Electronic Transaction)<br />
käyttöä.<br />
dentarjoajat olivat näkyvästi<br />
esillä messuilla. HPY:n<br />
Kolumbus-palvelu pudotti<br />
minuuttihintaansa 29 pennistä<br />
kahdeksaan penniin<br />
messujen aloituspäivänä.<br />
Uudet Kolumbukseen liittyjät<br />
saivat lokakuun ajan<br />
surffata <strong>Internet</strong>issä ilmaiseksi<br />
niin paljon kuin halusivat.<br />
EUnetin edustaja kertoi,<br />
että yhtiö harkitsee<br />
uusia ratkaisuja 28 pennin<br />
minuuttihinnalleen.<br />
Interaktiivinen Satama Oy<br />
Talentumin<br />
uusmediayhtiö aloitti<br />
tyksille tehtäviin <strong>Internet</strong>ratkaisuihin.<br />
Uuden yhtiön<br />
palveluksessa on aloitusvaiheessa<br />
noin 50 henkilöä,<br />
mikä tekee siitä maan suurimman<br />
alan yrityksen<br />
työntekijämäärällä mitattuna.<br />
Uuden yhtiö toimitusjohtajaksi<br />
siirtyi MTV3:n<br />
myyntijohtaja Heikki Rotko.<br />
Interaktiivisen Sataman<br />
pääomistaja on Talentum.<br />
Mukana on myös joukko<br />
henkilöomistajia, jotka<br />
työskentelevät uudessa yhtiössä.<br />
Aloittava yhtiö toimii<br />
tiiviissä yhteistyössä<br />
CD-tuotannosta tunnetun<br />
To The Point Oy:n kanssa,<br />
josta Talentum omistaa 20<br />
prosenttia.<br />
UPS-laitteita koteihin<br />
ukkosen varalle<br />
UPS-laite varmistaa, että<br />
verkkojännitteen häiriöt eivät<br />
riko laitteita eivätkä häiritse<br />
niiden käyttöä. Pitkän<br />
sähkökatkoksen sattuessa<br />
UPS-laitteen ohjelma tallentaa<br />
tietokoneen tiedot ja<br />
sulkee sen hallitusti. Para<br />
Systemsin UPSit toimivat<br />
Windows-käyttöjärjestelmissä.<br />
UPS-laitteiden hinnat<br />
alkavat 800 markasta.
Mitä Uutta [maailmalta]<br />
Sun julkisti 600<br />
megahertsin<br />
prosessorin<br />
Sun Microsystems julkisti<br />
Sparc-prosessoriensa uuden<br />
sukupolven, joka on<br />
yhtiön mukaan kolme kertaan<br />
nopeampi kuin Intelin<br />
parhaat Pentium II -prosessorit.<br />
Sun UltraSparc-IIIprosessorit<br />
toimivat 600<br />
megahertsin kellotaajuudella,<br />
kun Intelin nopeimman<br />
prosessorin kellotaajuus<br />
on 300 megahertsiä.<br />
Uusi prosessori on myös<br />
skaalattava, joten tietokoneeseen<br />
voidaan lisätä useita<br />
prosessoreita. Sunin mukaan<br />
voidaan rakentaa jopa<br />
yli tuhannen prosessorin<br />
tietokone, joka kilpailisi nopeimpiensupertietokoneiden<br />
kanssa. UltraSparc-III<br />
on tarkoitettu Sunin työasemiin<br />
ja palvelimiin.<br />
Sun ryhtyy ensi vuoden<br />
puolessa välissä kehittämään<br />
palvelimia, jotka<br />
käyttävät uutta prosessoria<br />
yhtiön Unix-käyttöjärjestelmän<br />
versiossa Solaris. Sunin<br />
prosessori on 64-bittinen.<br />
Nähtäväksi jää, kuinka<br />
hyvin Sun pystyy kilpailemaan<br />
Intelin kanssa uusilla<br />
prosessoreillaan, sillä Intel<br />
käyttää hyväkseen hallitsevaa<br />
markkina-asemaansa.<br />
<strong>Internet</strong>in kanavissa käytettävän<br />
push- eli työntekniikan<br />
patenteista on nousemassa<br />
kiistaa. Intermind-niminen<br />
yritys väittää, että push-tekniikan<br />
käyttäjien pitää maksaa<br />
sille tekijänoikeusmaksuja.<br />
Intermind valmistaa omaa<br />
Communicator-kanavaohjelmaansa,<br />
mutta yhtiö aikoo<br />
lopettaa sen valmistamisen ja<br />
keskittyä sen sijaan lisensoimaan<br />
pian patentin saavaa<br />
Toimisto-ohjelmat Java-appletteina<br />
Lotus julkisti Konan<br />
Lotus ilmoitti lokakuussa<br />
julkistavansa Java-kielisen<br />
toimisto-ohjelmapakettinsa<br />
marraskuun aikana. Konakoodinimellä<br />
tunnettu paketti<br />
koostuu tyypillisten<br />
toimisto-ohjelmien kaltaisista<br />
Java-appleteista eli Java-lisäohjelmista.<br />
Konan<br />
myynti aloitetaan tämän<br />
vuoden aikana.<br />
Kona WorkPlace -paketti<br />
sisältää sähköpostiohjelman,<br />
kalenterin, osoitemuistion,<br />
tekstinkäsittelyn,<br />
esitysohjelman, projektinhallinnan,<br />
tiedostonhallin-<br />
Intermind sai viranomaisilta hyväksynnän<br />
Push-tekniikan patentit riidanalaisiksi<br />
Konan avulla<br />
voidaan<br />
hoitaa<br />
muun<br />
muassa<br />
sähköposti.<br />
nan ja Webselaimen.Kona-appletit<br />
käyttävät Lotuksen kehittämää<br />
tekniikkaa nimeltään<br />
Infobus, joka mahdollistaa<br />
applettien ominaisuuksien<br />
vaihtamisen keskenään.<br />
Kyseessä on ensimmäinen<br />
merkittävä Java-applettien<br />
kokoelma, jota pidetään<br />
Java-pohjaisten ohjelmien<br />
lähtölaukauksena.<br />
Corel kehitti pitkään Corel<br />
Office for Java -toimistoohjelmapakettia,<br />
jonka piti<br />
ilmestyä tänä vuonna, mutta<br />
keskeytti paketin kehittämisen<br />
erillisenä tuotteena.<br />
tekniikkaansa. Uuden järjestelyn<br />
vuoksi yhtiö on irtisanonut<br />
jo 20 prosenttia<br />
työvoimastaan.<br />
Intermind vetoaa patenttien<br />
omistuksessaan siihen,<br />
että se aloitti push-tekniikan<br />
kehittämisen jo 90-luvun<br />
alussa. Netscapen<br />
edustajan mukaan yhtiö ei<br />
ole käyttänyt Intermindin<br />
patentteja ohjelmissaan. Samaa<br />
sanoi push-tekniikkaa<br />
ohjelmien jakelussa hyö-<br />
Windows 98 viimeinen versio<br />
Windows 9x:n päivät<br />
ovat luetut<br />
Microsoft ilmoitti sovelluskehittäjien<br />
konferenssissa<br />
virallisesti, että Windows<br />
98 -käyttöjärjestelmä on<br />
viimeinen laatuaan. Tämän<br />
jälkeen Windows 9x:n ja<br />
NT:n tiet yhtyvät ja samoja<br />
käyttöjärjestelmiä tarjotaan<br />
niin kotikäyttäjille kuin yritysasiakkaillekin.<br />
Yhtiön edustajan mukaan<br />
Windows 98 ja NT 5.0<br />
sisältävät jo ilmestyessään<br />
hyvin paljon samoja piirteitä.<br />
Kummatkin sisältävät<br />
saman laitemallin, niissä on<br />
käytössä sama kytke ja käytä<br />
-tekniikka ja käyttäjille<br />
eniten näkyvä käyttöliittymä<br />
on sama. Merkittävä<br />
ero tulee ainoastaan ohjelmien<br />
ytimestä; Windows 98<br />
rakentuu vielä hyvin paljon<br />
saman mallin varaan kuin<br />
Windows 95:kin.<br />
Vaikka Microsoft on esi-<br />
dyntävä Marimba-yhtiön<br />
edustaja.<br />
Intermind sai Yhdysvaltain<br />
patenttiviranomaisilta<br />
viestin, jonka mukaan heidän<br />
patenttinsa push-tekniikasta<br />
hyväksytään muutamien<br />
muodollisuuksien,<br />
kuten maksamisen, jälkeen.<br />
Intermind pystyy näin jo<br />
aloittamaan neuvottelut<br />
push-tekniikkaa käyttävien<br />
yritysten kanssa.<br />
<strong>Internet</strong>-kaupankäynti<br />
Compaq ryhtyy suoramyyntiin<br />
Kuukausien kiistämisen jälkeen<br />
Compaq myönsi, että<br />
se ryhtyy myymään tietokoneitaan<br />
suoramyyntinä puhelintilausten<br />
ja Web-sivujen<br />
avulla Yhdysvalloissa.<br />
Compaqin <strong>Internet</strong>-sivuilta<br />
osoitteesta<br />
http://www.compaq.com/a<br />
thome/store voi jo ostaa<br />
Presario-pöytäkoneita ja<br />
kämmentietokoneita. Seuraavana<br />
ovat vuorossa Armada-kannettavat.<br />
Compaq on pitänyt matalaa<br />
profiilia suoramyynnin<br />
aloittamisessa, jotta se<br />
ei suututtaisi jälleenmyyjiä.<br />
Jos suoramyynti lisääntyy,<br />
niin jälleenmyyjät kärsivät.<br />
Dell-yhtiö on menestynyt<br />
hyvin mikrojensa jälleenmyynnin<br />
ansiosta. Compaqin<br />
lähteminen samaan kilpailuun<br />
mukaan tietää<br />
muutosta koko mikromyynnin<br />
alalle. Muut yhtiöt<br />
seuraavat todennäköi-<br />
sesti pian perässä.<br />
Compaq on myös alkanut<br />
kehittää extranetiä<br />
suurasiakkailleen, jotka voivat<br />
extranetin avulla olla<br />
yhteydessä suoraan Compaqin<br />
tietokantoihin tuotetiedon<br />
saamiseksi. Ensi<br />
vuoden lopulla Compaq<br />
pyrkii saamaan valmiiksi<br />
palvelun, jonka avulla suurasiakkaat<br />
pystyvät konfiguroimaan<br />
ohjelmiaan verkon<br />
kautta.<br />
tellyt konferenssissa uusia,<br />
lähinnä Windows NT 5.0:n<br />
päälle suunniteltuja tekniikoita,<br />
kuten COM+oliomallin<br />
ja DNA-arkkitehtuurin<br />
(Distributed interNet<br />
Applications), oli ilmoitus<br />
9x-sarjan lopetuksesta<br />
silti monelle yllätys.<br />
Asiantuntijoiden mukaan<br />
siirto ei kuitenkaan ollut<br />
aivan odottamaton.<br />
Sovelluskehittäjille<br />
Microsoft tuo entistä parempia<br />
työkaluja. Kaksi<br />
seuraavaa versiota, Aspen ja<br />
Renier tukevat kumpikin<br />
uusia tekniikoita. Edellinen<br />
keskittyy erityisesti DNA-,<br />
COM+ ja ADO (Active Data<br />
Object) -tekniikoihin ja<br />
jälkimmäinen Active Directoryyn<br />
ja SQL-palvelimen<br />
uuteen versioon.<br />
Tuotteet tulevat markkinoille<br />
ensi vuoden aikana.<br />
TIETOKONE<br />
Lyhyesti<br />
Microdata Oy on solminut<br />
maahantuontisopimuksen<br />
Multi-Tech Systemsin kanssa.<br />
Yhdysvaltalaisen tietoliikennevalmistaja<br />
Multi-Techin<br />
tuotevalikoimiin kuuluvat<br />
modeemien lisäksi yritysten<br />
soittosarjat, reitittimet sekä<br />
muita kehittyneitä tietoliikennetuotteita.<br />
Mediajätti Sony aloittaa<br />
pian useita yhteisprojekteja<br />
Microsoftin kanssa. Tavoitteena<br />
on antaa käyttäjille<br />
uusia mahdollisuuksia kokeilla<br />
tietokonetta ja <strong>Internet</strong>iä.<br />
Sony panostaa Microsoft<br />
<strong>Internet</strong> Explorer 4.0 -selaimeen.<br />
Paitsi että sillä on<br />
oma kanava <strong>Internet</strong> Explorer<br />
4.0:ssa, se on myös tallentanut<br />
selaimen joillekin<br />
CD-musiikkilevyilleen. Näin<br />
kuuntelijat saavat valmiit linkit<br />
suoraan CD:ltä artistin kotisivuille.<br />
Sony ryhtyi tietokonevalmistajaksi<br />
vasta reilu<br />
vuosi sitten eikä Sonyn tietokoneita<br />
ole vielä nähty Suomessa.<br />
Tietokoneiden prosessoreita<br />
valmistavan Advanced<br />
Micro Devices (AMD) -yhtiön<br />
osakkeiden arvo laski selvästi<br />
sen jälkeen, kun yhtiö oli ilmoittanut<br />
suuremmista tappioista<br />
kuin oli odotettu.<br />
AMD oli kahdesti etukäteen<br />
varoittanut huonosta tuloksesta,<br />
mutta tulos oli silti<br />
odotettua huonompi. AMD:n<br />
tappio kolmannella vuosineljänneksellä<br />
oli 31,7 miljoonaa<br />
dollaria (168 miljoonaa<br />
markkaa). Liikevaihto oli<br />
596,6 miljoonaa dollaria (3,2<br />
miljardia markkaa). Viime<br />
vuonna vastaavana aikana<br />
tappio oli 38,4 miljoonaa<br />
dollaria, mutta tänä vuonna<br />
tulojen piti kääntyä nousuun<br />
uusien Intelin kanssa nopeudessa<br />
taistelevien K6-prosessorien<br />
ansiosta.<br />
Muun muassa suositusta<br />
Duke Nukem -pelistään tunnettu<br />
GT Interactive ostaa<br />
MicroProse-peliyhtiön.<br />
MicroProsen tunnetuimpia<br />
pelinimikkeitä ovat muiden<br />
muassa Civilization ja X-<br />
Com. Kaupan arvo on 250<br />
miljoonaa dollaria (noin miljardi<br />
350 miljoonaa markkaa)<br />
ja se suoritetaan osakejärjestelyin.<br />
Kanadalainen Matrox<br />
Graphics Incorporated on julkistanut<br />
ISA-väyläisen Rainbow<br />
Runner -TV-lisäkortin,<br />
joka yhdistetään Matrox<br />
Rainbow Runner Studio -lisäkorttiin.<br />
Matrox Rainbow<br />
Runner TV:llä voidaan televisiokuva<br />
näyttää mikrolla. Televisiokuvan<br />
koko on käyttäjän<br />
määriteltävissä mikron<br />
kuvaruudulle. Kortin mukana<br />
toimitetaan Matrox PC-VCR<br />
Remote -ohjelma.<br />
MARRASKUU 1997 19
Mitä Uutta [maailmalta]<br />
Monta keskeistä toimintoa puuttuu<br />
vielä<br />
Microsoft julkaisi<br />
NT 5.0 beetan<br />
Microsoft on aloittanut<br />
Windows NT Workstation<br />
5.0 -käyttöjärjestelmän ja<br />
Windows NT Server 5.0 -<br />
palvelinkäyttöjärjestelmän<br />
beetaversion jakelun yli 200<br />
000 ohjelmakehittäjälle ja<br />
yrityskumppanille Microsoft<br />
Developer Network -<br />
palvelun kautta.<br />
Viimeisen puolen vuoden<br />
aikana laitevalmistajat<br />
ovat kaksinkertaistaneet<br />
Windows NT Workstation<br />
4.0:n esiasennusten määrän.<br />
Windows NT Server<br />
4.0:aa on puolestaan lisen-<br />
soitu 13 kuukauden aikana<br />
kolme kertaa niin paljon<br />
kuin Windows NT Server<br />
3.51:tä lisensoitiin ensimmäisten<br />
13 kuukautensa aikana.<br />
Microsoftin mukaan<br />
NT:n uuden version odotetaan<br />
edelleen kiihdyttävän<br />
sen yleistymistä standardiksi<br />
niin pöytäkoneissa kuin<br />
palvelimissa.<br />
NT:n ensimmäinen beetaversio<br />
on vielä alkutekijöissään,<br />
mutta siitä saadun<br />
palautteen avulla järjestelmää<br />
kehitetään edelleen.<br />
Seuraavaan NT:n beetaver-<br />
Hallitsee Explorerin ja Navigatorin<br />
Macromedialta Dynamic<br />
HTML -editori DreamWeaverilla tehdyt<br />
Macromedia ryhtyi jakelemaan<br />
Dynamic HTML -kielen<br />
taitavaa Web-sivujen teko-ohjelmaa<br />
nimeltään<br />
DreamWeaver, joka on yksi<br />
ensimmäisistä HTML-kielen<br />
kehittynyttä versiota tukevista<br />
taitto-ohjelmista. Dynamic<br />
HTML:ää käytetään<br />
etenkin <strong>Internet</strong>in push-tekniikkaa<br />
hyödyntävissä kanavissa.<br />
DreamWeaverin hyvänä<br />
puolena on, että se tukee sekä<br />
Microsoft <strong>Internet</strong> Exploreria<br />
että Netscape Navigatoria,<br />
joiden käyttämä dynaaminen<br />
HTML-kieli eroaa hiukan<br />
toisistaan. DreamWeaverin<br />
avulla suunnittelija voi luoda<br />
Web-sivuille toistensa päällä<br />
olevia kerroksia, joita voidaan<br />
hallita vuorovaikutteisesti.<br />
Animaatioiden teko ja<br />
muu multimedia voidaan<br />
hoitaa suoran Dynamic<br />
HTML:n avulla.<br />
Uusia videoneuvottelu-<br />
järjestelmiä<br />
Helsingin Puhelin on esitellyt<br />
lähiverkkoihin ja intraneteihin<br />
tarkoitetun videoneuvottelujärjestelmänsä<br />
PictureTel LiveLANin,<br />
joka on yhteensopiva<br />
Microsoftin Netmeeting 2.0<br />
-ohjelman kanssa. Mukana<br />
olevan LiveManager-ohjelman<br />
avulla yrityksen verkon<br />
ylläpitäjä voi sovittaa<br />
videokuvan ja äänen käytön<br />
Web-sivut tunnistavat,<br />
kumpaa selainta käytetään<br />
ja lataa sen mukaisen<br />
HTML-koodin käyttöön.<br />
DreamWeaveriin on luvassa<br />
päivitys heti, kun World<br />
Wide Web Consortium<br />
päättää Dynamic HTML -<br />
kielen standardista lähikuukausina.<br />
Macromedian mukaan<br />
taitto-ohjelma julkaistiin jo<br />
nyt, koska siinä on myös<br />
paljon sellaisia uusia ominaisuuksia,<br />
joilla ei ole mitään<br />
tekemistä Dynamic<br />
HTML:n kanssa. Ohjelma<br />
maksaa maaliskuuhun asti<br />
Yhdysvalloissa 299 dollaria<br />
(1590 markkaa) ja sen jälkeen<br />
499 dollaria (2650<br />
markkaa). Kokeiluversion<br />
saa ohjelman kotisivulta<br />
osoitteesta<br />
http://www.dreamweaver.c<br />
om ilmaiseksi.<br />
verkon kapasiteetin mukaisesti,<br />
jolloin käyttäjän ei<br />
tarvitse puuttua siihen.<br />
LAN (Local Area<br />
Network) -ominais<strong>uudet</strong><br />
tukevat tiedonsiirron kansainvälistäT.120-standardiateys<br />
sekä <strong>Internet</strong>in<br />
TCP/IP-verkon että normaalin<br />
puhelinverkon välityksellä.<br />
Windows NT 5.0 -käyttöjärjestelmän beetaversio on<br />
vain rajoitetussa jakelussa.<br />
sioon aiotaan sisällyttää<br />
PC:n uusi hallintatekniikka<br />
IntelliMirror, laajempi<br />
oheislaitteiden tuki ja parempi<br />
muista käyttöjärjestelmistä<br />
siirtymisen tuki.<br />
Windows NT 5.0:n lopullisen<br />
ilmestymisen aikataulua<br />
ei ole julkistettu, mutta<br />
sen odotetaan ilmestyvän<br />
ensi vuoden aikana.<br />
Windows NT 5.0:aan li-<br />
sätään Windows 98:n helpon<br />
käyttämisen piirteitä,<br />
kuten laaja <strong>Internet</strong>-integraatio<br />
sekä kytke ja käytä -<br />
tekniikka. NT:n oheislaitevalikoimaa<br />
pyritään myös<br />
lisäämään ja virranhallintaa<br />
tehostamaan. Ensimmäisestä<br />
beetaversiosta puuttuu<br />
vielä eräitä tärkeitä ajureita<br />
ja siinä on vain rajoitetut<br />
hakemistotoiminnot.<br />
Euroopan johtaja Mac-Expossa:<br />
Apple keskittyy<br />
vahvoihin aloihinsa<br />
Applen Euroopan johtaja<br />
Diego Piacentini totesi<br />
Mac-Expo-messujen lehdistötilaisuudessaHelsingissä,<br />
että yhtiö keskittyy<br />
jatkossa laitteiden myyntiin<br />
vahvoille markkina-alueilleen<br />
eli julkaisutoimintaan,<br />
<strong>Internet</strong>-julkaisuun, multimedian<br />
tuotantoon ja opetukseen.<br />
Suomen nelivärijulkaisuista<br />
noin 80 prosenttia<br />
tehdään Macintoshjärjestelmillä.<br />
Piacentini valoi uskoa<br />
Applen hyvästä tulevaisuudesta,<br />
joka on saanut uutta<br />
toivoa siitä, että yhtiön perustaja<br />
Steve Jobs nimitettiin<br />
pääjohtajaksi. Microsoftin<br />
satojen miljoonien<br />
dollarien investointi Applen<br />
osakkeisiin loi myös<br />
uskoa jatkuvuudesta. Piacentini<br />
korosti, että Microsoft<br />
osti nimenomaan äänivaltaan<br />
kelpaamattomia<br />
(non-voting) osakkeita.<br />
”Applen käyttäjät ovat<br />
myös täällä messuille kysyneet<br />
vain sitä, jatkaako Apple<br />
tulevaisuudessa. Jälleen<br />
kerran on hyvä todeta, että<br />
Apple on olemassa myös<br />
viiden vuoden päästä. Kaikki<br />
merkit viittaavat siihen,<br />
että Apple palautuu jälleen<br />
voitolliseksi yhtiöksi lähitulevaisuudessa.<br />
Ei kuitenkaan<br />
vielä kuluvalla neljänneksellä”,<br />
selvitti Piacentini.<br />
Piacentini korosti Applen<br />
aseman olevan selvästi parempi<br />
kuin vuosi sitten.<br />
Jobsin ja Microsoftin panoksen<br />
lisäksi yhtiön asemaa<br />
kohentavat uusi versio<br />
8 Mac-käyttöjärjestelmästä<br />
ja samaan aikaan kehitteillä<br />
oleva Rhapsody-käyttöjärjestelmä.<br />
Hän vertasi Applen<br />
kahden käyttöjärjestelmän<br />
strategiaa Microsoftin<br />
vastaavaan Windows<br />
95- ja Windows NT -linjaan.<br />
Macintosh-lisenssien<br />
myynnin lopettamista<br />
kloonivalmistajille Piacentini<br />
perusteli sillä, että lisenssien<br />
myynti aloitettiin liian<br />
myöhään, minkä vuoksi<br />
kloonien valmistus ei laajentanut<br />
markkinoita vaan<br />
vei pelkästään Applelta<br />
asiakkaita. Applen kanssa<br />
lisensseistä väliaikaiseen sopimukseen<br />
päässyt<br />
kloonivalmistaja Umax ja<br />
Applen ostama Power<br />
Computing olivat näkyvästi<br />
esillä Mac-Expossa.<br />
Skandinavian Liike<strong>messut</strong><br />
Oy:n järjestämä Mac-<br />
Expo-tapahtuma pidettiin<br />
Kaapelitehtaalla Helsingissä.<br />
Mukana oli lähes 40 yritystä,<br />
jotka esittelivät messuilla<br />
tuotteitaan. Macmaailma-lehden<br />
osastolla tehtiin<br />
messulehteä. Applen<br />
litteänäyttöinen ja rohkeasti<br />
muotoiltu 20-vuotisjuhlamalli<br />
oli messuilla esillä.<br />
TIETOKONE<br />
Lyhyesti<br />
Uudet Digi DataFire GO! -<br />
kortit laajentavat DataFiremallistonkäyttömahdollisuuksia<br />
myös kannettaviin<br />
tietokoneisiin. Uudessa<br />
ISDN-liittymään kytkettävässä<br />
PC Cardissa on sekä ISDNettä<br />
V.34+-modeemituki.<br />
Kannettavan tietokoneen<br />
käyttäjä voi valita käytettävän<br />
yhteystyypin mukaan sopivimman<br />
vaihtoehdon ja<br />
saada yhteyden lähiverkkoonsa<br />
tai <strong>Internet</strong>iin suurimmalla<br />
mahdollisella nopeudella.<br />
DataFire GO! osaa<br />
myös faksien lähetyksen sekä<br />
vastaanoton.<br />
Sitkeästi sinnitelleet<br />
Amiga-käyttäjät pääsevät<br />
ehkä uusimaan laitekantaansa<br />
piakkoin. PC-valmistaja<br />
Gateway 2000, joka hankki<br />
Amiga-tuotemerkin ja laitteisiin<br />
liittyvät patentit aiemmin<br />
tänä vuonna, on ilmoittanut<br />
ryhtyvänsä valmistamaan<br />
uutta Amiga-mallia.<br />
Gatewayn omistaman Amiga-yhtiön<br />
edustaja on ilmoittanut,<br />
että <strong>uudet</strong> vuoden sisällä<br />
julkistettavat Amigamallit<br />
tulevat käyttämään<br />
AmigaOS 4.0 -käyttöjärjestelmää.<br />
Laitteiden odotetaan<br />
myös tukevan PC-puolelta<br />
tuttuja näytönohjaimia. Amigan<br />
edustajan mukaan laitteet<br />
voivat käyttää AmiganOS:n<br />
rinnalla muitakin käyttöjärjestelmiä.<br />
Zoom-modeemien<br />
56Kflex-mallien toimitukset<br />
aloitettiin myös Suomessa.<br />
Zoom on tietoliikennelaitteiden<br />
valmistaja, jolla on nyt<br />
valikoimassa myös aktiiviset<br />
ISDN-kortit. Zoom Active<br />
ISDN TA- ja DUO-mallit sisältävät<br />
luurin, jolla korttia voi<br />
hyödyntää myös ISDN-puhelimena.<br />
DUO-mallissa on lisäksi<br />
V.34-modeemi.<br />
Adobe Systems julkisti uuden<br />
2.0-version valokuvien<br />
käsittelyohjelmasta nimeltään<br />
PhotoDeluxe WindowsjaMacintosh-käyttöjärjestelmille.<br />
Uusiin ominaisuuksiin<br />
kuuluvat esimerkiksi uudestaan<br />
suunniteltu käyttöliittymä,<br />
<strong>uudet</strong> erikoisefektit ja<br />
mallipohjat. Ensimmäistä<br />
versiota myytiin yli neljä miljoonaa<br />
kappaletta lähinnä<br />
skannerien, digitaalisten kameroiden<br />
ja muiden laitteiden<br />
mukana. Uudessa versiossa<br />
on 50 ohjattua toimintoa<br />
valokuvien käsittelemiseksi<br />
sekä mahdollisuus<br />
käyttää Advanced-valikkoon<br />
koottuja uusia työkaluja.<br />
Osa verkkotietokoneen kehittäjistä<br />
on ilmoittanut, että<br />
Microsoftin Windows-päätteisiin<br />
perustuva Hydra-järjestelmä<br />
on kiinnostavampi<br />
vaihtoehto kuin Sunin Javapohjainen<br />
verkkotietokone.<br />
MARRASKUU 1997 21
Mitä Uutta [ensituntuma]<br />
Lisää helppokäyttöisyyttä<br />
Windows NT 5.0 beeta<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
uosi sitten syksyllä valmistunut<br />
VWindows NT 4 on ollut kiistaton<br />
menestys niin työpöytä- kuin<br />
palvelinkäytössäkin. Epäilyksistä<br />
huolimatta ytimeen siirretyt grafiikkarutiinit<br />
eivät vähentäneet<br />
Windows NT:n luotettavuutta ja<br />
Windows NT on yleistynyt nopeasti<br />
myös vaativien työasemakäyttäjien<br />
koneissa.<br />
Windows NT on menestynyt jopa<br />
odotettua paremmin, koska Novell<br />
on ollut vaikeuksissa, eivätkä<br />
RISC-prosessoreihin tukeutuvat<br />
Unixit ole pärjänneet tehokilvassa<br />
odotetusti. Siksi Microsoft ei olekaan<br />
pitänyt kiirettä seuraavan<br />
Windows NT -version kanssa.<br />
Yleisesti kuitenkin odotetaan, että<br />
Windows NT 5 tulee myyntiin<br />
ensi vuoden kuluessa. Työasemaversion<br />
ensimmäinen beetajakelu<br />
antaa jo esimakua tulevasta, vaikka<br />
sen monet ominais<strong>uudet</strong> ovatkin<br />
vielä pahasti keskeneräisiä.<br />
Asennuksen jälkeen käyttöliittymä<br />
noudattaa <strong>Internet</strong> Explorer 4:n<br />
tavoin WWW-ajattelua. Hakemistot<br />
ovat kuin WWW-sivuja. Kuvakkeiden<br />
alla näkyvät alleviivatut<br />
tekstit ovat linkkejä, jotka käynnistävät<br />
ohjelmia tai vaihtavat hakemistoja<br />
– ilman kaksoisnapsautusta.<br />
Tämä tekniikka ei varmasti saavuta<br />
käyttäjien jakamatonta suosiota<br />
ja onkin luultavaa, että käyttöliittymä<br />
menee vielä uusiksi ennen lopullisen<br />
5.0-version valmistumista.<br />
Viitosversion myötä Windows<br />
NT alkaa tukea kunnolla Plug and<br />
Play -lisälaitteita. Lisäkorttien asen-<br />
taminen ja määrittely käyvät nyt<br />
yhtä helposti kuin Windows 95:ssä.<br />
Windows NT tukee myös kehittynyttä<br />
virransäästötekniikkaa, joka<br />
on tervetullut ominaisuus varsinkin<br />
matkakoneissa. Tekniikan ansiosta<br />
myös pöytäkoneissa muistin sisältö<br />
voidaan tallentaa levylle ja käyttöä<br />
jatkaa siitä, mihin viimeksi on jääty.<br />
Oheislaitteiden ajuriongelmiin<br />
tulee suuri parannus uuden<br />
Win32-ajurimallin ansiosta. Samat<br />
ajurit käyvät sekä Windows 98- että<br />
Windows NT 5.0 -käyttöjärjestelmiin.<br />
Windows NT:n apuohjelmat<br />
ovat pitkälti entiset, mutta ne on<br />
ryhmitelty uudelleen. Ohjelmat toimivat<br />
nyt laajempien hallintaohjelmien<br />
sisällä olevina<br />
moduuleina, mikä selkeyttää<br />
niiden käyttöä.<br />
Mukana on myös<br />
paljon uutta: esimerkiksikäyttöjärjestelmän<br />
palvelut (service)<br />
määritellään nyt<br />
uudella tavalla. Jos<br />
palvelu jostain syystä<br />
pysähtyy, se voidaan<br />
määritellä käynnistymään<br />
automaattisesti<br />
uudelleen, pysäyttämään<br />
koko koneen tai<br />
käynnistämään jonkin<br />
toisen ohjelman.<br />
Myös tiedosto-oikeuksien<br />
määrittelyikkunat on<br />
uusittu perusteellisesti.<br />
Aiemmin Resource Kitissä ollut<br />
AT-ajastusohjelman graafinen versio<br />
on uusittu ja on nyt vakiovaruste.<br />
WWW-palvelinohjelman lisäksi<br />
Plug and Play -tuen ansiosta uusien lisäkorttien asentaminen käy<br />
helposti ohjattuna toimintana.<br />
Tulevan Windows NT:n odotetuimpia ominaisuuksia ovat levykiintiöt,<br />
joilla rajoitetaan eri käyttäjien näkemää levytilan määrää.<br />
Myös PnP-tekniikka toimii vihdoin yhtä helposti kuin Windows 95:ssä.<br />
Vakiopalvelujen<br />
määrittelyssä<br />
voidaan nyt kertoa,<br />
mitä tehdään,<br />
jos palvelu<br />
pysähtyy.<br />
myös tiedostojen indeksointi- ja<br />
hakuohjelma Index Server on niin<br />
ikään vakiona mukana. ZAW eli zero-administration<br />
Windows tähtää<br />
etäylläpidettäviin NT-työasemiin,<br />
jolloin ajettavat ohjelmat ja työpöydän<br />
sisältö voidaan hallita keskitetysti<br />
ja vähällä vaivalla.<br />
NTFS-tiedostojärjestelmästä on<br />
tehty uusi 5-versio. Sitä käyttämällä<br />
saadaan kaksi uutta toimintoa:<br />
tiedostojen salaus ja levykiintiöt.<br />
Salaustekniikka käyttää CryptoA-<br />
PIia, joten menetelmää on helppo<br />
vaihtaa. Beetaversiossa oli mukana<br />
DES-salaus, joka takaa riittävän<br />
turvan lähes mihin käyttöön tahansa.<br />
Erityisen tervetullut salaus on<br />
matkakäytössä, koska silloin varas<br />
ei pääse lukemaan tiedostojen sisältöä.<br />
Beetaversiossa salaus kuitenkin<br />
määritellään tiedosto- eikä hake-<br />
mistokohtaisesti, mikä hankaloittaa<br />
sen käyttöä.<br />
Levykiintiöiden (quota) avulla<br />
voidaan jokaiselle käyttäjälle antaa<br />
haluttu määrä levytilaa. Käyttäjä<br />
näkee verkkopalvelimella vapaana<br />
vain sen määrän tilaa, joka hänellä<br />
on oikeus kuluttaa. Kun määrä on<br />
käytetty, levy näyttää olevan täynnä,<br />
vaikka sillä todellisuudessa olisi<br />
vielä runsaasti vapaata tilaa.<br />
Kaikkein suurin uudistus Windows<br />
NT 5.0:ssa on Active Directory,<br />
jonka ansiosta käyttäjien hallinta<br />
tapahtuu hierarkisena puuna eikä<br />
enää toimialuekohtaisesti. Tämä<br />
ominaisuus sisältyy vain palvelinversioon,<br />
joten sitä ei päästy vielä<br />
testaamaan. Silti jo työasemaversion<br />
kokeilu osoitti, ettei Microsoft aio<br />
levätä laakereillaan, vaan että tulossa<br />
on entistä parempi Windows NT.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 23
Mitä Uutta [ensituntuma]<br />
Corel Draw 8 Beta<br />
Työpöytä tehokkaammaksi<br />
ANTERO ALKU<br />
T ammikuussa<br />
1989 esitelty Corel<br />
Draw -piirto-ohjelma jat-<br />
kaa agressiivista yhden vuo-<br />
den päivityspolitiikkaa. Versio 8 on<br />
luvattu julkaistavaksi vuoden loppuun<br />
mennessä. Paketista on tulossa<br />
myös Macintosh-versio, mutta<br />
toistaiseksi ohjelmasta ei ole tulossa<br />
suomennosta. Uuden version hinta<br />
tulee asettumaan nykyiselle hintatasolle.<br />
Uusi versio ei aluksi näytä juuri<br />
poikkeavan edellisestä. Työkalut,<br />
painikkeet ja valikot löytyvät tutuilta<br />
paikoilta. Ilme on muuttunut<br />
hieman Microsoftin Office 97:n<br />
myötä lanseerattuun tyyliin: painikkeet<br />
ovat litteitä.<br />
Erinäköisiä työpöytiä voi tallettaa<br />
eri käyttäjien tai käyttötarkoitusten<br />
mukaan. Erilaisia dokumentin näkymiä<br />
taas voi kerätä listaksi, josta<br />
niitä voi ottaa käyttöön hiirellä valitsemalla.<br />
Samanlaisia mullistavia uutuuksia<br />
ei tässä versiossa ole kuten 7.0versiossa<br />
vuosi sitten. Corel on nyt<br />
pannut pääpainon tuottavuudelle.<br />
Uudistukset ovat pieniä- ja usein<br />
näkymättömiä parannuksia, joiden<br />
ansiosta piirtäminen on sujuvampaa.<br />
Esimerkiksi objektin ohjauspisteet<br />
tulevat näkyviin objektin valinnalla,<br />
ja osoittimen siirto oh-<br />
24 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Corel Draw 8:n uudistukset ovat pieniä ja usein näkymättömiä parannuksia,<br />
joiden ansiosta piirtäminen on sujuvampaa. Useimmat työkalut<br />
ovat vuorovaikutteisia.<br />
jauspisteen päälle muuttaa osoittimen<br />
pistemuokkaimeksi. Tilaikkuna<br />
Property Bar muuttuu pisteenmuokkausvalikoksi,<br />
joten objektin<br />
muodon muokkauksessa ei välttämättä<br />
tarvitse lainkaan piestemuokkaimen<br />
valintaa työkalujen<br />
joukosta.<br />
Vastaavia työn tehostajia ovat<br />
kohdistuksen yhden kirjaimen pikanäppäimet,<br />
objektin monistus,<br />
joka muistaa edellisen monistuksen<br />
sijainnin alkuperäiseen nähden se-<br />
kä piilossa olevien objektien valinta<br />
Alt-näppäimen avulla.<br />
Useammat työkalut ovat vuorovaikutteisia,<br />
esimerkiksi sulautus,<br />
pursotus ja liukuväri. Näitä voi<br />
piirtää ja muokata suoraan piirustuksen<br />
päällä. Mukava apu on<br />
myös avointen käyrien automaattinen<br />
sulkeminen. Kokonaan uusi<br />
toiminto on varjo, joka myös toimii<br />
vuorovaikutteisena.<br />
Paketin mukana tulevan Photo-<br />
Paintin-kuvankäsittelyohjelman<br />
merkittävä uutuus on suurten kuvien<br />
muokkauksen nopeutus. Tähän<br />
käytetään työskentelyn aikana<br />
pientä harvaresolutiokuvaa. Käytännössä<br />
kuvan muokkauksen voi<br />
tehdä kuvaruudun tarkkuisella kuvalla,<br />
ja ohjelma tekee valmiit<br />
muokkaustoimet suurelle kuvatiedostolle<br />
itse. Näin suurten tiedostojen<br />
kanssa voi työskennellä myös<br />
hitailla suorittimilla ja pienellä keskusmuistilla.<br />
PhotoPaintissa on nyt<br />
myös MMX-tuki.<br />
Kuvien vienti <strong>Internet</strong>iä varten<br />
on toteutettu esimerkillisesti. Corel<br />
tukee Jpeg- ja Gif-muotoja sekä<br />
Netscape 4:n tasoja ja Netscapen ja<br />
Explorerin tyylejä. Jpeg-tiedostojen<br />
tiivistyksen asettamisen apuna<br />
on esikatseluikkuna, joka on piirrosten<br />
tallennuksessa erittäin hyödyllinen.<br />
Corel 8 koostuu edelleen kolmesta<br />
päätuotteesta: Draw, PhotoPaint<br />
ja Dream 3D. Näiden ohella mukana<br />
tulee joukko työkaluohjelmia<br />
entiseen tapaan, kuten kuvan skannaus<br />
ja vektorointi, tekstuurien<br />
muokkaaja, kuvakaappaaja, skriptimuokkain<br />
sekä dokumenttien versiohallinta.<br />
Bitstreamin Font Navigator toimii<br />
kirjasinten ryhmittelyyn ja hallintaan<br />
sekä Windows 95:ssä että<br />
NT 4:ssä. Myös muut kylkiäiset,<br />
kirjasimet ja leikekuvat, ovat entiseen<br />
malliin runsaat.
Mitä Uutta [<strong>Internet</strong>]<br />
Kanavat aukesivat<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
Microsoftin <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4.0 sisältää<br />
uuden kanavatekniikan<br />
Netscape Navigatorin<br />
uuden version<br />
tapaan. Toisin kuin<br />
Netscape, Microsoft<br />
on saanut kanavia<br />
tuottamaan myös suomalaisia<br />
yhtiöitä. Kanavatekniikka<br />
ottaa<br />
kuitenkin vasta ensiaskeleitaan,<br />
minkä<br />
kanavakäyttäjä varsin<br />
pian huomaa.<br />
yyskuun viimeisenä päi-<br />
Svänä Microsoft julkisti<br />
pitkään odotetun <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4 -selaimen. Ohjelman<br />
kiinnostavin ominaisuus<br />
on sen kanavatekniikka.<br />
Netscape oli esitellyt<br />
omat kanavansa jo aikaisemmin,<br />
mutta Microsoftin<br />
kanavissa on enemmän sisältöä.<br />
Siksi Microsoftin<br />
julkistus herätti myös<br />
enemmän kansainvälistä<br />
kiinnostusta kuin Netscapen<br />
vastaava julkistus.<br />
Meitä suomalaisia kiinnostavat<br />
erityisesti mukaan<br />
lähteneet kahdeksan suomalaista<br />
sisältötuottajaa.<br />
Kun ohjelman asentaja on<br />
valinnut maaksi Suomen,<br />
kanavalistassa näkyvät valmiina<br />
Yleisradion, MTV<br />
3:n, Helsingin Sanomien,<br />
Iltalehden, Kauppalehden,<br />
Duuninetin, Tietokoneen ja<br />
Zambonetin kuvakkeet.<br />
Uusi <strong>Internet</strong> Explorer<br />
toimii myös ilman kanavia.<br />
Sellaisenakin siinä on mielenkiintoisia<br />
uusia ominaisuuksia.<br />
Tilaa kuluu<br />
<strong>Internet</strong> Explorerin voi hakea<br />
ilmaiseksi Microsoftin<br />
palvelimelta. Perusversion<br />
lisäksi tarjolla on laajennettu<br />
versio, joka sisältää tukun<br />
apuohjelmia ja laajennuksia.<br />
Silti jo pelkkä perusversio<br />
haukkaa useita<br />
kymmeniä megatavuja levytilaa.<br />
Kanavasisällön tallentaminen<br />
paikallisesti<br />
vaatii sekin oman tilansa,<br />
joka voi olla useita megatavuja<br />
kanavaa kohti.<br />
Jos käytössä on Windows<br />
95:n tai Windows NT:n<br />
Hakupainike jakaa selaimen näytön kahtia. Hakukone<br />
valitaan vasemmasta ikkunasta ja siihen ilmestyvät<br />
myös hakujen tulokset linkkeinä. Kun linkkejä osoitetaan,<br />
sisältö näkyy oikeanpuoleisessa ikkunassa.<br />
<strong>Internet</strong> Explorer liittyy osaksi Windowsin työpöytää. Kanavat voivat lähettää työpöydälle<br />
ohjelmia, jotka päivittävät sisältöään automaattisesti.<br />
englanninkielinen versio,<br />
selain integroituu osaksi<br />
työpöytää. Tällöin työpöydälle<br />
voi lisätä sisältötuottajien<br />
ikkunoita, joiden sisältö<br />
päivittyy automaattisesti.<br />
Suomenkielisen Windowsin<br />
käyttäjät pääsevät<br />
nauttimaan työpöytäintegraatiosta<br />
vasta, kun selaimen<br />
suomenkielinen versio<br />
valmistuu vuoden lopulla.<br />
Englanninkielinen selain<br />
toimii kyllä suomenkielisessä<br />
Windowsissa, mutta<br />
ilman työpöytäominaisuuksia.<br />
Työpöytäasennus muuttaa<br />
myös Windowsin käyttöliittymää<br />
tuoden siihen<br />
uusia ominaisuuksia. Esimerkiksi<br />
tehtäväpalkin kuvakkeen<br />
painaminen on aina<br />
tuonut siihen liittyvän<br />
ikkunan päällimmäiseksi.<br />
Nyt uusi painallus kuvakkeesta<br />
vie ikkunan takaisin<br />
piiloon. Näppärä yksityiskohta,<br />
joka ei mitenkään<br />
liity nettikäyttöön.<br />
Suurin muutos seuraa<br />
kuitenkin oman kiintolevyn<br />
kansioista (alihakemistoista),<br />
jotka näkyvät nyt<br />
selaimen kautta katsottuna.<br />
Jokaisella kansiolla voi olla<br />
oma HTML-sivu, jonka nimi<br />
on sitten beetaversion<br />
muuttunut ja on nyt folder.htt.<br />
Tämän tiedoston<br />
ansiosta kansiolla voi olla<br />
taustakuva, vakiotekstiä tai<br />
mitä tahansa HTML-koodia.<br />
JavaScriptin ja tyylitiedostojen<br />
avulla kansioille<br />
voi ohjelmoida hyvinkin<br />
kehittyneitä piirteitä. Esimerkiksilevyasemakuvakkeen<br />
osoittaminen näyttää<br />
ikkunan vasemmassa reunassa<br />
piirakan levyn vapaasta<br />
tilasta. Toinen hyödyllinen<br />
piirre on thumbnail-muoto,<br />
joka näyttää<br />
kansion reunassa osoitetun<br />
GIF-tiedoston sisällön pienoiskuvana.<br />
Täyspaketin mukana tulee<br />
FrontPage Express, joka<br />
nimestään huolimatta<br />
muistuttaa nyt myynnissä<br />
olevaa FrontPage 97:ää. Kyseessä<br />
on täysverinen<br />
HTML-editori, joka hallitsee<br />
perustoimintojen lisäksi<br />
taulukot, lomakkeet ja monet<br />
muut HTML-laajennukset.<br />
Toinen apuohjelma on<br />
Outlook Express, joka on<br />
Office 97:n sähköpostiohjelman<br />
kevennetty versio.<br />
Ja sitten<br />
surffaamaan<br />
Asennus kestää pitkään ja<br />
Microsoftille ominaiseen<br />
tapaan kone on pakko<br />
käynnistää uudelleen sen<br />
jälkeen. Vasta sitten päästään<br />
kokeilemaan itse selainta.<br />
Ensimmäinen myöntei-<br />
TIETOKONE<br />
Lyhyesti<br />
Yhdysvaltain suosituimpiin<br />
Online-palveluihin kuuluva<br />
CompuServe<br />
(http://www.compuserver.co<br />
m) siirtyi <strong>Internet</strong>-aikaan,<br />
kun se julkisti uuden Webpohjaisen<br />
palvelunsa. Mukana<br />
on muun muassa ilmaista<br />
ja pay-perview-tietoa, tietokantahakuja,<br />
elektronista<br />
kaupankäyntiä ja keskusteluryhmiä.<br />
CompuServen mukaan<br />
palvelu on suunnattu<br />
yritys- ja ammattikäyttäjille,<br />
kuten CompuServen aiemmatkin<br />
palvelut. Yhtiö ei siis<br />
pyri Web-palvelujen massamarkkinoille.<br />
Yhteysmedia Oy aloitti Käyntikortit<br />
<strong>Internet</strong>istä -palvelun,<br />
jossa on 40 valmista käyntikorttipohjaa.<br />
Käyttää voi valita<br />
mieleisensä ja jättää<br />
korttitilauksen Web-selaimellaan<br />
<strong>Internet</strong>in välityksellä.<br />
Käyntikorttia voi esikatsella,<br />
jolloin käyttäjä näkee lomakkeelle<br />
antamansa tiedot valmiiseen<br />
korttipohjaan sijoitettuna.<br />
Kortin esikatselu<br />
näyttää valmiina käyntikortin<br />
lopullisessa muodossa. Käyntikortit<br />
<strong>Internet</strong>istä palvelu<br />
on osoitteessa<br />
http://www.yhteysmedia.fi/k<br />
ortti.<br />
<strong>Internet</strong>-yhteydentarjoajan<br />
Megabaudin<br />
(http://www.megabaud.fi)<br />
uuden maksutavan mukaan<br />
asiakas maksaa 50 markkaa<br />
kuukaudessa, jolloin yhteyden<br />
minuuttihinta on Uudellamaalla<br />
neljä penniä minuutilta,<br />
minkä lisäksi tulee vielä<br />
markkaa siirrettyä megatavua<br />
kohti. Megabaud on yksi<br />
harvoista yhteydentarjoajista,<br />
joka edelleen perustaa<br />
hinnoittelunsa siirrettyihin<br />
megatavuihin. Yleensä yhteydentarjoajalla<br />
on vain minuuttiperusteinen<br />
hinta.<br />
Suomen Keltaiset Sivut Oy<br />
(http://www.keltaisetsivut.fi)<br />
on laajentanut hakemistopalvelujaan<br />
tuomalla Keltaisten<br />
Sivujen Kauppakeskuksen <strong>Internet</strong>iin.<br />
Yrityksillä on uuden<br />
palvelun myötä mahdollisuus<br />
avata Keltaisten Sivujen<br />
Kauppakeskukseen omia<br />
verkkokauppojaan. Verkkokaupassa<br />
yritys voi esitellä ja<br />
myydä tuotteitaan ja palveluitaan<br />
aivan kuten tavallisessakin<br />
kaupassa. Maksutapoina<br />
ovat postiennakko ja<br />
Meritan Solo-maksu.<br />
Helsingin kaupunki ja Helsingin<br />
Puhelin Oy ovat mukana<br />
Euroopan unionin rahoittamassa<br />
Infocities-projektissa,<br />
jossa kehitetään kuntalaisille<br />
uusia <strong>Internet</strong>-palveluja. Nyt<br />
on saatu valmiiksi uusi Javakielellä<br />
toteutettu käyttöliittymä<br />
osoitteeseen<br />
http://www.hel.fi/infocities.<br />
MARRASKUU 1997 27
Mitä Uutta [<strong>Internet</strong>]<br />
Lyhyesti<br />
Meneillään oleva keskustelu<br />
<strong>Internet</strong>in ylimpien domainnimien<br />
rekisteröinnin hajauttamisesta<br />
on saanut uuden<br />
käänteen. Ryhmä suuria alan<br />
yrityksiä on tuomassa julkisuuteen<br />
suunnitelmaa, jonka<br />
avulla nimien hallinta siirrettäisiin<br />
nykyisiltä julkisilta organisaatioilta<br />
yksityiselle<br />
sektorille. Nyt julkisuuteen<br />
tulevat yritykset esittävät<br />
vastaehdotuksen aiemmin<br />
tänä vuonna IAHC:n (<strong>Internet</strong><br />
Ad Hoc Committee) julkistamalle<br />
suunnitelmalle nimien<br />
rekisteröinnin uudistamisesta.<br />
Yritysten mukaan IAHC:n<br />
(http://www.iahc.org) ehdotuksella<br />
ei ole todellisuuspohjaa<br />
eikä teollisuuden tukea.<br />
EUnet on saanut valmiiksi<br />
norjalaisen Telenor Satellite<br />
Servicesin kanssa koko Euroopan<br />
kattavan satelliittiverkon.<br />
Verkon tarkoituksena<br />
on parantaa edelleen Eunetin<br />
<strong>Internet</strong>-yhteyksien luotettavuutta.<br />
Satelliittiverkon kautta<br />
EUnetilla on nyt yhteyslinkit<br />
Alankomaista kaikkiin niihin<br />
Euroopan maihin, joissa<br />
EUnet toimii. Perus- ja satelliittiverkon<br />
avulla yhtiö voi<br />
tarjota asiakkailleen palvelua,<br />
joka ei ole altis kaapelivioille.<br />
Satelliittiyhteyden<br />
avulla EUnet kasvattaa myös<br />
käytössä olevaa tietoliikennekapasiteettiaan.<br />
Kaikista<br />
EUnet-maista on mahdollista<br />
saada nykyisten yhteyksien<br />
rinnalle <strong>Internet</strong>-satelliittiyhteys.<br />
IETF (<strong>Internet</strong> Engineering<br />
Task Force,<br />
http://www.ietf.org) on asettanut<br />
työryhmän pohtimaan<br />
Pretty Good Privacy Inc.:n<br />
turvallisuusmekanismien<br />
käyttöä <strong>Internet</strong>-sähköpostin<br />
suojaukseen. Tällä hetkellä<br />
Pretty Goodin PGP-ohjelma<br />
(http://www.pgp.com) on yksi<br />
laajimmalle levinneistä<br />
sähköpostin turvaamiseen<br />
käytetyistä menetelmistä yksityishenkilöidenkeskuudessa.<br />
Pretty Good Privacyn kilpailija<br />
RSA Data Security on<br />
myös yrittänyt saada standardin<br />
asemaa omalle S/MI-<br />
ME-määrittelylle, mutta sitä<br />
ei ole haluttu hyväksyä sen<br />
sisältämien patentoitujen<br />
tekniikoiden takia.<br />
Telecom Finland avaa marraskuussa<br />
iNET-palvelunsa<br />
(http://www.inet.fi) osaksi<br />
hakupalvelun, joka perustuu<br />
Digitalin AltaVista -tekniikkaan<br />
Suomalaisia WWW-sivuja<br />
indeksoiva hakukone oli<br />
lokakuun ajan koekäytössä<br />
iNETin Keskuskadulla. Telen<br />
tiedotteen mukaan uusi hakupalvelu<br />
indeksoi päivittäin<br />
kaikki suomalaiset WWW-sivut.<br />
28 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Täyteen pakettiin sisältyy FrontPage Express -editoriohjelma<br />
HTML-sivujen tekoa ja muokkausta varten.<br />
nen yllätys on se, että ruudunpäivitys<br />
on huomattavasti<br />
aiempaa nopeampaa.<br />
Microsoftin sovelluksista<br />
tuttu fullscreen-tila laajentaa<br />
selaimen ikkunan koko<br />
näytölle niin, että vain kapea<br />
painikerivi jää näkyviin<br />
ja koko muu tila jää<br />
WWW-sivua varten.<br />
Teknisiä uudistuksia ovat<br />
tuki HTTP 1.1-protokollalle<br />
sekä PNG-grafiikkamuodolle.<br />
Varsinkin HTTP<br />
1.1 on hyödyllinen, koska<br />
se nopeuttaa sivujen siirtoa<br />
vähentämällä toistuvia yhteyden<br />
avaus- ja sulkukomentoja.<br />
Vyöhykkeet (zone) määrittelevät,<br />
miten suhtaudutaan<br />
palvelimien lähettämiin<br />
Java-, ActiveX- ynnä<br />
muiden komponenttien<br />
tietoturvaan. Oman sisäverkon<br />
(intranet) palvelimista<br />
voi huoletta ladata<br />
ohjelmakomponentteja, samoin<br />
luotettaviksi tiedetyistä<br />
palvelimista, mutta<br />
vieraille julkisen netin palvelimille<br />
halutaan asettaa<br />
rajoituksia. Käyttäjä voi itse<br />
lisätä palvelimia eri vyö-<br />
hykkeisiin.<br />
Paras yksittäinen ominaisuus<br />
on kuitenkin Searchpainike.<br />
Se jakaa näytön<br />
pystysuunnassa kahtia niin,<br />
että vasemmalla puolella<br />
näkyy valittu hakukone.<br />
Kun hakusana on kirjoitettu,<br />
ikkunaan ilmestyvät<br />
vastauslinkit. Niitä osoittamalla<br />
oikeaan ikkunaan ilmestyy<br />
kunkin linkin sisältö.<br />
Tämä nopeuttaa tuloslinkkien<br />
läpikäyntiä, eikä<br />
tulossivu enää katoa näkyvistä<br />
vastaussivuja selailtaessa.<br />
Kaikesta huolimatta uusi<br />
selain on varsinkin työpöytäkäytössä<br />
sekava ja hämmentävä.<br />
Kanavien hallinta,<br />
työpöytäintegrointi ja tavallinen<br />
verkkosurffaus on<br />
koottu yhdeksi paketiksi,<br />
joka muistuttaa perinteistä<br />
WWW-selausta, mutta on<br />
kuitenkin hieman erilaista.<br />
Asiaa pahentaa vielä epäselvä<br />
ja osin harhaanjohtava<br />
termistö.<br />
Kanavat ja pushtekniikka<br />
Uuden selaimen kiinnosta-<br />
Kanavatarjontaa riittää. Kun uskaltautuu selailemaan<br />
muitakin kuin suomalaisia kanavia, saattaa törmätä<br />
esimerkiksi omaa harrastusta käsitteleviin aiheisiin.<br />
Add Active Channel -painike tilaa kanavan ja lisää sen<br />
valikkoon.<br />
Tilattuja kanavia hallitaan subscriptions-ikkunassa. Siitä<br />
näkyvät tilattujen kanavien nimet, valittu päivitystapa,<br />
aikataulu sekä tilankulutus omalla levyllä.<br />
Tilatut kanavat päivitetään update-komennolla, jonka<br />
jälkeen niiden sisältöä voidaan lukea ilman verkkoyhteyttä.<br />
Tästä ominaisuudesta on eniten hyötyä kotikäyttäjälle.<br />
vin puoli on sen kanavatuki.<br />
Tekniikkaa kutsutaan<br />
myös nimellä push (työntö),<br />
koska verkon palvelimet<br />
”työntävät” kanavien<br />
kautta uutta sisältöä työpöydän<br />
ikkunoihin.<br />
Microsoftin valitsema kanavatekniikka<br />
on kuitenkin<br />
teknisesti yksinkertaisempi<br />
kuin Netscapen valitsema<br />
malli. Itse asiassa Microsoftin<br />
push ei ole työntöä<br />
lainkaan, vaan selain käy itse<br />
hakemassa uutta sisältöä<br />
palvelimesta ennalta ohjelmoidun<br />
aikataulun mukaan<br />
esimerkiksi tunnin välein<br />
tai kerran vuorokaudessa.<br />
Microsoft on valinnut<br />
toimintamallin, jota se on<br />
käyttänyt usein ennenkin.<br />
Teknisesti yksinkertaisempi<br />
ratkaisu ei ole kovin edistyksellinen,<br />
mutta se on<br />
helppo ottaa käyttöön. Mikä<br />
tahansa WWW-palvelin<br />
voidaan muuttaa kanavapalvelimeksi<br />
lisäämällä siihen<br />
CDF-tiedosto, joka kuvaa<br />
kanavan perustiedot ja<br />
kerralla siirrettävät sivut.<br />
Netscapen valitsema tekniikka<br />
on kehittyneempi,<br />
mutta myös kynnys sisällön<br />
tuottamiseksi siihen on<br />
korkeampi.<br />
Kun käyttäjä löytää verkosta<br />
mielenkiintoisen palvelimen,<br />
hän liittyy sen tilaajaksi<br />
(subscribe). Tilauksen<br />
yhteydessä voidaan<br />
määritellä, että selain käy<br />
tarkistamassa palvelimen<br />
sisällön esimerkiksi joka yö.<br />
Jos sivuihin on tullut muutoksia,<br />
selain lähettää asiasta<br />
ilmoituksen sähköpostil-<br />
la tai lisää tilattujen sivujen<br />
valikkoon punaisen tähden.<br />
Merkistä käyttäjä tietää, että<br />
sivun sisältö on muuttunut<br />
ja voi hakea sen luettavaksi,<br />
jos haluaa.<br />
Käyttäjä voi myös pyytää<br />
selainta hakemaan halutut<br />
sivut automaattisesti omalle<br />
levylle. Jos sivuja on paljon,<br />
niiden tilankäyttöä voi<br />
rajoittaa määrittelemällä<br />
ylärajan siirrettävän datan<br />
määrälle. Tilatut sivut päivitetään<br />
joko automaattisesti<br />
ennalta ohjelmoidun<br />
aikataulun mukaisesti tai<br />
Manage Subscriptions -valikosta<br />
komennolla Update<br />
All.<br />
Kun tilattujen sivujen sisältö<br />
on päivitetty, niitä<br />
voidaan lukea ilman nettiyhteyttä.<br />
Jos sivulla on linkkejä,<br />
hiiren osoitin muuttuu<br />
kieltomerkiksi sellaisten<br />
sivujen kohdalla, jotka eivät<br />
ole omalla levyllä.<br />
Tämä toimintamuoto<br />
kiinnostaa varsinkin kotikäyttäjiä:<br />
koneen voi ohjelmoida<br />
soittamaan yöllä<br />
nettiin ja päivittämään tilattujen<br />
palvelinten sisällön.<br />
Aamulla sivuja voi sitten<br />
lukea kaikessa rauhassa offline-tilassa.<br />
Sivujen luku offline-tilassa<br />
säästää kustannuksia,<br />
koska yöllä puhelut ovat<br />
halvempia ja koska nettiyhteyttä<br />
käytetään tehokkaasti<br />
vain sivujen hakemiseen.<br />
Tavallisessa surffailussa osa<br />
yhteysajasta kuluu sivujen<br />
lukemiseen, joten linja on<br />
avoinna pidempään. Toisaalta<br />
offline-siirto hakee<br />
omalle levylle myös sivuja,
Mitä Uutta [<strong>Internet</strong>]<br />
<strong>Internet</strong> Explorerin työpöytäominais<strong>uudet</strong> muuttavat<br />
tapaa, jolla Windowsin työpöytä toimii. Esimerkiksi<br />
kansioikkunoissa näkyvät tiedostokuvakkeet sekä valitun<br />
tiedoston perustiedot. Yleisistä kuvatiedostoista<br />
nähdään myös esikatseluna pienoiskuva sisällöstä.<br />
joita ei välttämättä haluta<br />
lukea, joten säästö voi<br />
osoittautua myös menoksi.<br />
Kehittyneempi käyttömuoto<br />
on mahdollista niillä<br />
sivuilla, joilla on komento<br />
Add to Active Desktop.<br />
Tämän linkin painaminen<br />
lisää työpöydälle ohjelman,<br />
jolla on oma ikkuna. Ikkuna<br />
jää työpöydällä aina<br />
alimmaksi, jottei se olisi<br />
tiellä.<br />
Koska ikkuna on oma<br />
ohjelmansa, sitä eivät sido<br />
HTML-kielen ja selaimen<br />
rajoitukset. Ensimmäiset<br />
työpöytäohjelmat näyttävät<br />
ikkunassaan uutisotsikoita,<br />
säätiedotuksia tai pörssikursseja.<br />
Otsikoissa voi olla<br />
HTML-linkkejä, jolloin sivu<br />
haetaan joko verkosta tai<br />
paikallisesti, jos kanavan sisältö<br />
on päivitetty ajan tasalle.<br />
Sivut voivat sisältää myös<br />
oman näytönsäästäjän, joka<br />
siirtyy käyttäjän koneeseen<br />
sivujen mukana. Kun tilataan<br />
useita näytönsäästäjiä<br />
sisältäviä sivuja, Windows<br />
näyttää kutakin säästäjää 30<br />
sekunnin ajan ja vaihtaa sitten<br />
seuraavaan. Tuloksena<br />
on levoton säästäjien kavalkadi.<br />
AppChannel<br />
vähälle huomiolle<br />
Vähälle huomiolle on jäänyt<br />
Microsoftin kanavatekniikkaan<br />
sisältyvä<br />
AppChannel-ominaisuus.<br />
Sitä käyttäen työasemiin<br />
voidaan siirtää mitä tahansa<br />
ohjelmia, jotka sitten asennetaan<br />
automaattisesti<br />
käyttöön. Näin esimerkiksi<br />
yritys voi automatisoida virusten<br />
torjuntaohjelmien<br />
<strong>päivitykset</strong> kaikkiin työasemiin.<br />
Sekä työpöytäohjelmat<br />
että ohjelmien automaattinen<br />
päivitys kiinnostavat<br />
erityisesti yritysten sisäisten<br />
intranet-verkkojen käyttäjiä.<br />
Työpöytätekniikalla on<br />
mahdollista luoda sisäinen<br />
tiedotuskanava, jossa näkyvät<br />
jatkuvasti esimerkiksi<br />
uusimpien tiedotteiden<br />
tekstit.<br />
Kanavat<br />
vielä raollaan<br />
Julkistushetkellä syyskuun<br />
lopussa useimmat kanavat<br />
olivat vielä pahasti kesken.<br />
Kotimaisista kanavista vain<br />
Yleisradiolla ja Helsingin<br />
Sanomilla oli tarjota oma<br />
työpöytäohjelma. MTV:n ja<br />
Iltalehden kanavat alkoivat<br />
toimia vasta muutama päivä<br />
julkistuksen jälkeen.<br />
Yleisradion ohjelma on<br />
hyvä osoitus kanavatekniikan<br />
mahdollisuuksista. Ikkunassa<br />
näkyvät tuoreimmat<br />
uutisotsikot, säätiedotukset<br />
ja päivän Yleisradion<br />
kanavien TV-ohjelmatie-<br />
dot. Urheilutietojen välilehti<br />
oli tätä kirjoitettaessa vielä<br />
tyhjä, mutta parannusta<br />
oli pian luvassa.<br />
Kanavien sivuilla käytetään<br />
dynaamista HTML:ää,<br />
joka on tavallisen HTML:n<br />
laajennettu versio. Se mahdollistaa<br />
liikkuvat, välkkyvät,<br />
kääntyvät ja vääntyvät<br />
tekstit ja kuvat ilman, että<br />
selaimen täytyy ottaa välillä<br />
yhteyttä palvelimeen. Uutuudenviehätyksestäjohtuen<br />
sivujen tekijät ovat<br />
käyttäneet niitä liikaakin.<br />
Varsinkin tekniikka, jossa<br />
sisältöteksti ilmestyy näkyviin,<br />
kun hiiren osoitin siirretään<br />
ruudulla tiettyyn<br />
kohtaan ja häviää, kun hiiri<br />
viedään siitä pois, tuottaa<br />
helposti kiusallisia tilanteita.<br />
Esimerkiksi MTV 3:n uutissivuja<br />
on lähes mahdoton<br />
lukea 800 x 600 -näytöllä,<br />
koska uutisotsikoita<br />
pitäisi pystyä myös vierittämään<br />
ikkunassa. Uutisen<br />
sisältöä ja otsikkoa on vaikea<br />
saada näkymään yhtä<br />
aikaa ja pienikin hiiren liikahdus<br />
voi sotkea koko<br />
näytön.<br />
Toivottavasti sivujen tekijät<br />
palaavat alkuinnostuksen<br />
jälkeen vanhaan kunnon<br />
napsautustekniikkaan.<br />
Nyt monet sivut muistuttavat<br />
lähes videopelejä, jolloin<br />
Kanavat ovat mainio tapa oman kielitaidon ylläpitämiseen.<br />
Vaikka suurin osa kanavista onkin englanniksi,<br />
myös eurooppalaiset kielet ovat hyvin edustettuina.<br />
Italiankielisiä kanavia on Microsoftin omassa kanavahakemistossa<br />
12 kappaletta.<br />
Levyasemien<br />
kohdalla uudistetutikkunatnäyttävätaseman<br />
koon<br />
sekä tiedon<br />
vapaan tilan<br />
määrästä<br />
piirakkana.<br />
sisällön lukeminen<br />
vaikeutuu.<br />
Toinen ongelma ovat sivujen<br />
virheet. Monien sivujen<br />
katsominen keskeytyi<br />
ohjelmointikielen virheilmoituksiin.<br />
Kaikesta näkee,<br />
että kanavatekniikan käyttö<br />
on vielä alkutekijöissään.<br />
Kanavatekniikan paras<br />
puoli on siinä, että se tekee<br />
verkon käytön entistä helpommaksi<br />
ja mielenkiintoisemmaksi.<br />
Kanava toimittaa<br />
WWW-sivujen sisällön<br />
automaattisesti käyttäjän<br />
työasemaan. Aiemmin<br />
käyttäjän on pitänyt<br />
olla itse aktiivinen ja mennä<br />
lehtikioskille ostamaan haluttu<br />
lehti. Kanavaa käyttämällä<br />
sisällön – tässä tapauksessa<br />
lehden – voi tilata<br />
tulemaan suoraan kotiin.<br />
<strong>Internet</strong> Explorerin kanavia<br />
hallitaan Channel<br />
Guide -kohdasta. Se listaa<br />
Microsoftin rekisteröimät<br />
kanavat ikkunassa. Kanavaa<br />
voi etsiä aihealueen,<br />
maan tai kielen perusteella.<br />
Yhdysvalloista voi tilata<br />
lähes 300 kanavaa, joten valinnanvaraa<br />
riittää. Englanninkielisiä<br />
kanavia on yhteensä<br />
lähes 500 kappaletta.<br />
Harmeja riittämiin<br />
Selain käy läpi palvelimen<br />
sivuja samaan tapaan kuin<br />
hakukone sivuja indeksoidessaan.<br />
Kaikki sivut siirretään,<br />
vaikkei niitä jatkossa<br />
kukaan lukisi.<br />
Turhat haut tukkivat<br />
verkkoa ja nostavat ulkomaanliikenteen<br />
määrää, mikä<br />
useimmilla operaattoreilla<br />
näkyy suoraan kiinteän<br />
linjan kuukausilaskussa.<br />
Ongelma ovat myös selaimen<br />
vaatimat resurssit.<br />
Levytilaa kuluu runsaasti ja<br />
testikoneessa kanavien päivittäminen<br />
sujui kiusallisen<br />
hitaasti ISDN-linjasta huolimatta.<br />
Jostain syystä perinteinen<br />
surffaus siirtäisi<br />
sivut nopeammin, mikä ei<br />
ole hyvää mainosta kanavien<br />
tulevaisuudelle.<br />
TIETOKONE<br />
Lyhyesti<br />
Intel (http://www.intel.com)<br />
julkisti uuden QuickWeb-tekniikan,<br />
jonka luvataan nopeuttavan<br />
Web-sivujen latausta<br />
jopa puolella entiseen<br />
nähden. QuickWebin beetatestaus<br />
aloitettiin kolmessa<br />
yhdysvaltalaisessa <strong>Internet</strong>yhteyttä<br />
tarjoavassa yrityksessä<br />
lokakuussa. Intelin uusi<br />
tekniikka pakkaa Web-sivuilla<br />
olevia kuvia ja säilyttää<br />
usein vieraillut Web-sivut <strong>Internet</strong>-yhteydentarjoajanpalvelimella,<br />
josta <strong>Internet</strong>in<br />
käyttäjät löytävät ne nopeammin.<br />
QuickWeb on<br />
suunnattu <strong>Internet</strong>-yhteydentarjoajille,<br />
joten loppukäyttäjän<br />
ei tarvitse ladata mitään<br />
ohjelmaa käytöönsä.<br />
VDOnet-yhtiön<br />
(http://www.vdonet.com)<br />
kaksi uutta palvelinohjelmaa<br />
parantavat videoneuvottelun<br />
mahdollisuuksia <strong>Internet</strong>issä,<br />
lähiverkoissa ja puhelinlinjojen<br />
kautta. Uusi 3.0-versio<br />
VDOLive-ohjelmasta mahdollistaa<br />
ensimmäisenä skaalattavan<br />
videotiedoston tekemisen,<br />
jolloin tuottajan ei tarvitse<br />
tehdä eri modeeminopeuksia<br />
varten erillisiä videotiedostoja.<br />
Äänitiedostojen<br />
luonnissa käytetään samaa<br />
tekniikkaa. Loppukäyttäjälle<br />
suunnatusta VDOPhone-ohjelmasta<br />
on ilmestynyt myös<br />
uusi versio 3.0. VDOPhone<br />
<strong>Internet</strong> 3.0 -versiolla saa kuvapuhelinyhteyden<br />
<strong>Internet</strong>in<br />
tai yrityksen sisäisen intranetin<br />
kautta toiseen käyttäjään.<br />
<strong>Internet</strong>-harrastajien omituisena<br />
harrastuksena pidetty<br />
reaaliaikainen Chat-keskustelu,<br />
kotoisemmin irkkailu on<br />
saamassa vakavampia muotoja.<br />
Ichat<br />
(http://www.ichat.com) on<br />
julkistanut tuotepaketin, jonka<br />
avulla reaaliaikaisesta<br />
chat-palvelusta voidaan tehdä<br />
osa kaupallisia WWW-palveluja.<br />
Erityisesti yhtiö tähyilee<br />
erilaisten online-palvelujen,<br />
kuten tuen ja koulutuksen<br />
tarjoamisen suuntaan.<br />
Yhtiön Customer Interaction<br />
Suite auttaa WWW-ylläpitäjiä<br />
kuluttajien houkuttelemisessa<br />
ja avustamisessa. Paketissa<br />
on kaksi osaa, joista<br />
ichat Eventsiä käytetään reaaliaikaisiin<br />
keskusteluihin,<br />
joissa voidaan käyttää apuna<br />
HTML-kielisiä sivuja, ääntä ja<br />
videota. Toinen osa, ichat<br />
Assist, on suunnattu nimenomaan<br />
tukipalvelujen toteuttamiseen.<br />
Suomen Nuorkauppakamari<br />
julkisti keskiviikkona <strong>Internet</strong>issä<br />
toimivan noin 5000<br />
käyttäjän virtuaaliyhteisönsä.<br />
Osoitteessa<br />
http://www.jcfin.fi marraskuun<br />
alusta lähtien toimiva<br />
palvelu on samaan aikaan<br />
järjestön sisäinen keskusteluja<br />
tiedotusfoorumi.<br />
MARRASKUU 1997 31
Mitä Uutta [trendit]<br />
HP JetSend<br />
Kirjoitin kiinni helpommin<br />
ANTERO ALKU<br />
M ikrotietokoneiden<br />
käyttäjät<br />
ovat tottuneet siihen,<br />
että jokainen koneeseen<br />
kytketty laite tarvitsee aina toimiakseen<br />
toimintaa määrittelevän<br />
tiedoston, ajuriohjelman. Elokuussa<br />
Hewlett-Packard julkisti<br />
teknologian, jonka pitäisi poistaa<br />
ajurit ja niihin liittyvät yhteensopivuuden<br />
ja päivittämisen<br />
ongelmat. Tekniikan nimi<br />
on JetSend.<br />
JetSendin idea on kauniin yksinkertainen.<br />
Kun kirjoitin kytketään<br />
tietokoneeseen, niin tulostuskäsky<br />
käynnistää tietokoneen ja kirjoittimen<br />
välille keskustelun. Keskustellessaan<br />
kone ja kirjoitin selvittävät<br />
keskenään, miten tulostus tapahtuu.<br />
Kun siis tietokone ja kirjoitin<br />
ovat JetSend-yhteensopivia, mitään<br />
ajureita ei tarvitse asentaa.<br />
Hewlett-Packard on kehittänyt<br />
JetSendiä noin kahden vuoden<br />
ajan. Testiympäristönä ovat olleet<br />
kirjoittimet, skannerit, fläppitaulut<br />
ja digitaalikamerat. Nämä laitteet<br />
voivat JetSendin avulla keskustella<br />
keskenään jopa suoraan, ilman tietokonetta.<br />
Edellytyksenä on ainoastaan,<br />
että laitteiden välille saadaan<br />
yhteys. JetSend ei rajoita liikuteltavan<br />
tiedon tyyppiä tai ole riippuvainen<br />
käyttöjärjestelmästä.<br />
Teknisessä mielessä JetSend on<br />
yhteyskäytäntö, joka sisältää määritykset<br />
laitteiden ja ohjelmien välisestä<br />
tiedonsiirrosta siten, että laitteet<br />
osaavat käsitellä niille tulevaa<br />
tietoa. JetSend on riippumaton tavasta,<br />
miten laitteet on toisiinsa<br />
kytketty. Siten JetSend-laite voi olla<br />
kytkettynä suoraan tietokoneeseen<br />
rinnakkais- tai sarjaliitännällä tai<br />
tietoverkon kautta. Yhtä hyvin kytkentä<br />
voi olla infrapunaliitäntä tai<br />
USB-väylä sen yleistyessä. Tai kytkentä<br />
voi tapahtua nykyään niin<br />
muodikkaan <strong>Internet</strong>in kautta, koska<br />
JetSendissä on jo nyt tuki<br />
TCP/IP-yhteyskäytännölle.<br />
Utopiaa vai toimiva<br />
ratkaisu?<br />
JetSend ei ole ensimmäinen yritys<br />
luoda standardi laitteiden, edes tulostinten<br />
liittämiseksi tietokoneeseen.<br />
Aikaisemmat ”standardit”<br />
ovat syntyneet joidenkin tuotteiden<br />
suuren menekin ohessa. Hewlett-<br />
Packardin itsensä kehittämä PCLkieli<br />
kirjoitinten ohjauskielenä on<br />
ollut yksi teollisuusstandardi. Mut-<br />
34 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
JetSend!<br />
ta sekään ei ole ollut takeena ongelmattomasta<br />
yhteensopivuudesta.<br />
Kehittyvä tekniikka tuo uusia ominaisuuksia,<br />
joita ei ole osattu määritellä<br />
aikaisemmin. Joten ”standardia”<br />
joudutaan jatkamaan, jolloin<br />
se lakkaa olemasta standardi.<br />
PCL:n kuten monien muidenkin<br />
teollisuusstandardien luonne on<br />
kuitenkin erilainen kuin JetSendin.<br />
Jokin yritys on kehittänyt teollisuusstandardin<br />
omaan tarpeeseensa,<br />
mutta muut valmistajat<br />
ovat kopioineet sen itselleen. Jet-<br />
Send on kehitetty nimenomaan<br />
yleiseksi standardiksi, jonka<br />
Hewlett-Packard antaa muiden yritysten<br />
käyttöön. Lisäksi sen kehityksessä<br />
on otettu huomioon mahdollisuus<br />
lisätä mukaan uusia ominaisuuksia<br />
JetSend on joukko työkaluja<br />
ja määrityksiä, joiden avulla<br />
voi luoda uusia määrityksiä. Jos <strong>uudet</strong><br />
ominais<strong>uudet</strong> voidaan rakentaa<br />
vanhoista, JetSendillä on paremmat<br />
mahdollis<strong>uudet</strong> pysyä standardina<br />
kuin esimerkiksi HTML:llä, johon<br />
jokainen lisää uusia komentoja.<br />
Softaa ja rautaa<br />
Koska JetSend on yhteyskäytäntö,<br />
se on periaatteessa ohjelmanpätkä,<br />
minkä ansiosta se voidaan lisätä jo<br />
olemassa oleviin ohjelmiin, kuten<br />
osaksi käyttöjärjestelmää. Yhtä hyvin<br />
se voidaan lisätä osaksi laitetta,<br />
laitteen PROM-ohjelmaan. Verkkokäytössä<br />
tarvittava ohjelma on<br />
noin 200 kilotavua, yksittäisen laitteen<br />
PROM-ohjelman osana koodia<br />
tarvitaan huomattavasti vähemmän.<br />
Teoriassa on siten mahdollista,<br />
että JetSendin saa päivityksenä<br />
myös vanhoihin laitteisiin. Kirjoitinta<br />
tai skanneria varten voisi olla<br />
JetSend-ajuriohjelma, joka asennetaan<br />
käyttöjärjestelmään tulostinohjaimeksi<br />
tai TWAIN-laitteeksi.<br />
Käyttäjä siis valitsee tulostimeksi<br />
JetSend-tulostimen ja skanneriksi<br />
JetSend-TWAIN-skannerin. Tämän<br />
jälkeen tulostimeksi ja skanneriksi<br />
voi kytkeä minkä hyvänsä Jet-<br />
Send-laitteen.<br />
Toisaalta esimerkiksi vanha tulostin,<br />
joka toimii PCL-kielellä, voisi<br />
saada päivityksen joko PROMpiiriä<br />
vaihtamalla tai ajuriohjelmana,<br />
joka näkyy käyttöjärjestelmälle<br />
porttina.<br />
Kaupalliselta kannalta laitevalmistajat<br />
eivät luultavasti ole kiinnostuneita<br />
jälkimmäisestä vaihtoehdosta.<br />
Vanhojen laitteiden ylläpito<br />
ja päivittäminen ei ole tuottavaa<br />
liiketoimintaa uusien laitteiden<br />
myymiseen verrattuna. JetSend on<br />
jälleen yksi hyvä syy saada asiakkaat<br />
hylkäämään vanhat laitteensa.<br />
<strong>Internet</strong> oheislaiteverkoksi?<br />
JetSend avaa periaatteessa mahdollisuuden<br />
käyttää <strong>Internet</strong>iä ja sitä<br />
varten yrityksen sisälle rakennettua<br />
verkkoa vapaasti kaikenlaisten lisälaitteiden<br />
käyttöön. IP-osoitteen<br />
perusteella voisi siten tulostaa minne<br />
hyvänsä, esimerkiksi palvelulaitoksen<br />
julistetulostimelle.<br />
Käytäntö ei kuitenkaan voi muodostua<br />
näin yksinkertaiseksi. Jet-<br />
Send edellyttää, että isäntäkone ja<br />
laite voivat keskustella keskenään.<br />
Kahdensuuntainen liikenne ei kuitenkaan<br />
onnistu palomuurien ylitse.<br />
Jos JetSend-liikenne halutaan<br />
sallia, se edellyttää muutoksia palomuurin<br />
rakenteeseen.<br />
Kun JetSend on vain yhteyskäytäntö,<br />
se ei muuta lähetettävää tietoa<br />
esimerkiksi pakkaamalla sitä.<br />
Mikron ja tulostimen välillä<br />
on lähetettävä edelleen yhtä<br />
suuria tiedostoja kuin ennenkin,<br />
ja <strong>Internet</strong>in kapasiteetti<br />
on tähän täysin<br />
riittämätön. Skanneria ja<br />
suurta väritulostinta ei<br />
kannata kytkeä työasemaan<br />
edes nopean paikallisverkon<br />
kautta juuri<br />
siksi, etteivät nämä<br />
laitteet tarpeettomasti<br />
kuormittaisi verkkoa.<br />
JetSend voi kuitenkin<br />
yksinkertaistaa huomattavasti<br />
verkoissa olevien<br />
palveluiden asennusta ja<br />
käyttöä. Lisälaite ei tarvitse<br />
erillistä palvelinkonetta<br />
tai palvelun asetuksia. Työasema<br />
voi käyttää laitetta riippumatta<br />
palvelimen tai toisten mikrojen<br />
käyttöoikeuksista. Työasema ei<br />
myöskään tarvitse laiteohjaimia.<br />
JetSend-tuki ja laitteen IP-osoite<br />
riittävät.<br />
Ei vielä, mutta ehkä<br />
kohta<br />
Tietokonealalle on tyypillistä, että<br />
julkisuuteen päästetään lupauksia.<br />
Tai markkinoille tuodaan mullistavia<br />
tekniikoita. Mutta vasta markkinat<br />
näyttävät, mikä menestyy,<br />
mikä unohtuu.<br />
Hewlett-Packard on kuitenkin ilmeisen<br />
tosissaan JetSendin kanssa,<br />
ja on saanut tuekseen muiden mukana<br />
jo Microsoftin sekä Canonin,<br />
vaikka Canon onkin HP:n kilpailija<br />
tulostinmarkkinoilla. JetSendin<br />
määrittely on julkinen, joten Jet-<br />
Send-laitteita voi valmistaa ilman<br />
lisenssimaksua. Määrittely löytyy<br />
<strong>Internet</strong>istä osoitteesta<br />
http://www.jetsend.hp.com.<br />
Hewlett-Packardin ei tarvitse<br />
tehdä JetSendiä pyyteettömänä lahjana<br />
tietokoneteollisuudelle. Ajureiden<br />
suunnittelu ja ylläpito ovat<br />
iso kustannus Hewlett-Packardille<br />
kuten muillekin yrityksille. Kun<br />
asialle saadaan yleisesti hyväksytty<br />
ratkaisu, se säästää myös Hewlett-<br />
Packardin kuluja. Yhteensopivuus<br />
ja toimintavarmuus tekevät asiakkaistakin<br />
tyytyväisiä, ja Hewlett-<br />
Packardin tuotteista halutumpia.<br />
Viime kädessä JetSendin menestyksen<br />
ratkaisevat tietokoneiden<br />
käyttäjät. Jos JetSend markkinoille<br />
tullessaan, ehkä ensi vuoden alussa,<br />
toimii ja todella helpottaa oheislaitteiden<br />
käyttöä, asiakkaat haluavat<br />
JetSend-laitteita. Silloin JetSendistä<br />
tulee totta.
Mitä Uutta [<strong>uudet</strong> <strong>tuotteet</strong>]<br />
HP:lta <strong>uudet</strong> työasemat<br />
HP on julkistanut uuden Kayak-työasemaperheen. Kaikissa<br />
Kayak-mikroissa käytetään Intelin uutta AGP-liitännällä,<br />
SDRAM-muistituella ja Ultra DMA IDE -liitännällä<br />
varustettua 440LX AGPset -piirisarjaa sekä Pentium II -<br />
suorittimia.<br />
Malliston edullisin Kayak XA on varustettu yhdellä 233 -<br />
300 megahertsin Pentium II -suorittimella. SDRAM-muistia<br />
laitteeseen saa 384 megatavuun saakka. Kiintolevyvaihtoehtoina<br />
ovat 2,5 tai 4,3 gigatavun Ultra DMA IDE-levy<br />
sekä 2,1 tai 4,5 gigatavun Ultra Wide SCSI -levy. Näytönkäsittelystä<br />
mikrossa huolehtii Cirrus Logicin GD5465kiihdytin<br />
neljän megatavun Rambus-muistilla. Laitteiden<br />
hinnat alkavat 16 600 markasta.<br />
Tehokkaampi Kayak XU on suunnattu teknisten ja kaupallishallinnollisten<br />
sovellusten tehokäyttäjille. Laitteessa<br />
on yksi tai kaksi 266 tai 300 megahertsin Pentium II -prosessoria.<br />
Laitteen virheenkorjaavan ECC-muistin kaistanleveys<br />
on 533 megabittiä sekunnissa. Mikrossa on näytönohjaimena<br />
AGP-väylään liitetty Matroxin Millennium<br />
II. Kiintolevy on liitetty joko Ultra SCSI- tai Ultra Wide<br />
SCSI -ohjaimeen ja sen kapasiteetti on 2,1 - 9,2 gigatavua.<br />
Kayak XU:n hinnat alkavat 29 400 markasta.<br />
Malliston huipulla on 3D-suunnitteluun ja visualisointiin<br />
tarkoitettu Kayak XW. Laite on XU:n tavoin varustettu yhdellä<br />
tai kahdella suorittimella ja kellotaajuus on 266 tai 300<br />
Tarkka videoprojektori<br />
InFocus on tuonut markkinoille kannettavan aitoon 1024<br />
x 768 pisteen tarkkuuteen yltävän multimediaprojektorin.<br />
Pakkaustekniikan avulla laitteella pystytään esittämään<br />
myös 1280 x 1024 pisteen näyttötila. InFocusissa käytetään<br />
kolmea 1,3 tuuman polysilikoni TFT -kennoa.<br />
Projektorin valovoima on 400 ANSI-lumenia ja kontrastisuhde<br />
300:1. Laitteessa on kolminkertaisella zoomilla varustettu<br />
optiikka. Valolähteenä käytettävän 150 watin metallihalidilampun<br />
käyttöiäksi luvataan 2000 tuntia. InFocus<br />
tekee kaikki kuvan säädöt automaattisesti, mikä nopeuttaa<br />
ja helpottaa käyttöönottoa.<br />
Tietokoneliitännän lisäksi laitteen varustukseen kuuluu<br />
videoliitäntä. Projektorin kytkeminen tietokoneeseen on<br />
helppoa Cable Wizard -liitäntärasian avulla. Mikron viereen<br />
asetettavaan rasiaan tulee ainoastaan yksi kaapeli projektorista,<br />
joten kiusalliselta johtoviidakolta vältytään.<br />
InFocus LitePro 730 painaa 5,4 kiloa ja kuljetusta helpottaa<br />
runkoon muotoiltu kahva. Laitteen käyntiäänen-<br />
Ensimmäinen<br />
USB-kuvanlukija<br />
Logitech on ensimmäisenä valmistajana tuonut markkinoille<br />
mikron USB-porttiin liitettävän kuvanlukijan. USBlaitteen<br />
liittäminen mikroon on helppoa, lisäkortteja ei tarvita<br />
eikä asetusten tekemisestä tarvitse huolehtia.<br />
Windows 95 ei sisällä USB-laitteen asentamiseen tarvittavaa<br />
ajuria. Logitecin asennusohjelma lisää kuitenkin tarvittavan<br />
ajurin käyttöjärjestelmään. Tulevassa Windows<br />
98:ssa ajuri on jo valmiina.<br />
PageScan USB on niin sanottu ”Hot Plug and Play” -laite,<br />
mikä tarkoittaa sitä, että laite voidaan liittää mikroon ja irrottaa<br />
mikrosta virtoja sammuttamatta. Lukija ottaa käyttöjännitteen<br />
suoraan USB-portista, joten erillistä virtalähdettä<br />
ei tarvita. PageScanin optinen tarkkuus on 300 pistettä<br />
tuumalle ja ohjelmallisesti tarkkuus nousee 2400 pisteeseen.<br />
Värit laite lukee 24 bitillä.<br />
HP Kayak XW on yhdellä tai kahdella Pentium II -prosessorilla<br />
varustettu 3D-tehotyöasema.<br />
megahertsiä. Kolmiulotteisen grafiikan käsittelystä mikrossa<br />
huolehtii AGP-pohjainen HP Visualize fx4 -järjestelmä,<br />
joka pohjautuu AccelECLIPSE 3D -kiihdyttimeen.<br />
Laitteen kiintolevyn kapasiteetti on 4,5 tai 9,1 gigatavua ja<br />
ohjain on joko Ultra SCSI tai Ultra Wide SCSI. Kayak<br />
XW:n hinnat alkavat 64 300 markasta.<br />
Kaikki Kayak-mikrot voi käynnistää verkon yli esimerkiksi<br />
huoltotoimenpiteitä varten HP LAN Remote Powerin<br />
avulla. Lisäksi laitteissa on mukana HP TopTools DMI -<br />
hallintaohjelma.<br />
Lisätietoja: Hewlett-Packard Oy, puh. (09) 88 721, faksi<br />
(09) 8872 2652, http://www.hpfin.fi<br />
InFocus 730 on kannettava 1024 x 768 pisteen tarkkuuteen<br />
yltävä multimediaprojektori.<br />
voimakkuus on 39 desibeliä. InFocus maksaa noin 70 000<br />
markkaa.<br />
Lisätietoja: InFocus Finland, puh. (09) 854 5270, faksi<br />
(09) 853 2189, http://www.infocus.fi<br />
Logitech PageScan USB on mikron<br />
USB-porttiin liitettävä arkkikuvanlukija.<br />
PageScan USB maksaa 1700 markkaa. Hintaan sisältyy<br />
Adobe PhotoDeluxe -kuvankäsittelyohjelma, Xerox<br />
TextBridge for Logitech -tekstintunnistusohjelma sekä<br />
ScanBank-arkistointiohjelma. ScanBankilla voi helposti arkistoida<br />
esimerkiksi tekstintunnistusohjelmalla luettuja<br />
tekstejä.<br />
Lisätietoja: Toptronics Oy, puh. (02) 273 4000, faksi (02)<br />
273 4050, http://www.toptronics.fi<br />
TIETOKONE<br />
Lisäkortteja<br />
kannettaviin<br />
Start Computer Oy on aloittanut<br />
Silicomin valmistamien<br />
PC Card -lisäkorttien maahantuonnin.<br />
Silicomin tuotanto-ohjelmaan<br />
kuuluu laaja<br />
valikoima PC Card -tuotteita<br />
sarjaporttikorteista monitoimikortteihin.<br />
Esimerkiksi Silicom Fast Ethernet<br />
Direct on 1590 markan<br />
hintainen Cardbus-yhteensopiva<br />
10/100 megabitin<br />
verkkosovitin. Silicom 56K on<br />
puolestaan 1790 markan hintainen<br />
56 kilobitin nopeuteen<br />
yltävä faksi-modeemikortti.<br />
Lisätietoja: Start Computer<br />
Oy, puh. (09) 525 9340, faksi<br />
(09) 5259 3440,<br />
http://www.startcomp.fi<br />
Pienikokoinen<br />
tasoskanneri<br />
Dexxa 4800 on rinnakkaisporttiin<br />
liitettävä A4-tasokuvanlukija.<br />
Laitteen koko on ainoastaan<br />
37,5 x 27 x 7 senttimetriä<br />
ja paino 2,95 kiloa. Laite<br />
lukee kuvat yhdellä pyyhkäisyllä<br />
ja lukutarkkuus on<br />
300 x 600 pistettä tuumalle.<br />
Värit luetaan 30 bitillä. Interpoloituna<br />
lukijan tarkkuus on<br />
4800 x 4800 pistettä tuumalle.<br />
Dexxa maksaa 995 markkaa<br />
ja se toimii Windows 95 -<br />
käyttöjärjestelmässä. Laitteen<br />
hintaan kuuluu Adoben PhotoDeluxe-kuvankäsittelyohjelma<br />
ja Textbridge-tekstintunnistusohjelma.<br />
Lisätietoja: Gametech, puh.<br />
(09) 3483 3220, faksi (09)<br />
3483 3209,<br />
http://www.microdata.fi<br />
Multimediakaiuttimia<br />
Altec Lansing on tuonut<br />
markkinoille joukon multimediakäyttöön<br />
suunniteltuja<br />
kaiuttimia. Malliston edullisimpia<br />
edustaa pienikokoinen<br />
390 markan hintainen<br />
ACS 51. Vastaavasti tuoteperheen<br />
lippulaiva on 1490<br />
markan hintainen Dolby Pro<br />
Logicilla varustettu ACS 400.<br />
Lisätietoja: Start Computer<br />
Oy, puh. (09) 525 9340, faksi<br />
(09) 5259 3440,<br />
http://www.startcomp.fi<br />
ABIT-emolevyt<br />
Suomeen<br />
NeverStop Oy on aloittanut<br />
Taiwanissa valmistettujen<br />
ABIT-emolevyjen maahantuonnin.<br />
Suomen tuontiohjelmaan<br />
kuulu viisi eri emolevymallia,<br />
joista neljä on tarkoitettu<br />
Pentium-prosessoreille ja<br />
yksi Pentium II:lle. Piirisarjana<br />
Pentium-malleissa on 430VX,<br />
430TX tai 430HX. Pentium II -<br />
emolevyllä on Intelin uusin<br />
440LX-piirisarja. Levyjen hinnat<br />
alkavat 695 markasta.<br />
Lisätietoja: NeverStop Oy,<br />
puh. (014) 449 8150, faksi<br />
(014) 449 8155,<br />
http://www.kstietokone.com<br />
MARRASKUU 1997 37
Mitä Uutta [<strong>uudet</strong> <strong>tuotteet</strong>]<br />
Joka kodin<br />
kuvankäsittelypaketti<br />
HP DeskJet 690+ Photo Studio<br />
on kotikäyttöön tarkoitettu<br />
tuotepaketti, johon<br />
kuuluu DeskJet 690C+ -mustesuihkutulostin,<br />
Easy Photo<br />
Reader -kuvanlukija sekä kuvanluku-<br />
ja käsittelyohjelma.<br />
Kuvanlukimen tarkkuus on<br />
200 pistettä tuumalle ja suurin<br />
lukuala 13 x 18 senttimetriä.<br />
Paketin hinta on<br />
2190 markkaa.<br />
Lisätietoja: Hewlett-Packard<br />
Oy, puh. (09) 887 21, faksi<br />
(09) 887 2277,<br />
http://www.hpfin.fi<br />
Kahden gigatavunvaihtolevyasema<br />
Iomega on tuonut markkinoille<br />
uuden JAZ 2 -vaihtolevyaseman,<br />
jonka kapasiteetti<br />
on kasvatettu kahteen gigatavuun.<br />
Laite lukee myös yhden<br />
gigatavun JAZ-levyjä. Lisäksi<br />
aseman suorituskyky<br />
on kasvanut merkittävästi<br />
edeltäjäänsä nähden. Sisäisenä<br />
versiona JAZ 2 maksaa<br />
noin 4700 markkaa ja ulkoisena<br />
noin 5400 markkaa.<br />
Molemmissa asemissa on<br />
SCSI-liitäntä.<br />
Lisätietoja: Raidox Oy, puh.<br />
(09) 5842 6300, faksi (09)<br />
5842 6330, http://www.raidox.fi,<br />
Toptronics Oy, puh.<br />
(02) 273 4000, faksi (02) 273<br />
4050, http://www.toptronics.fi<br />
Eizolta uusia<br />
näyttöjä<br />
Eizo on laajentanut valikoimaansa<br />
kahdella uudella<br />
näytöllä. FlexScan F67 on<br />
edullinen 19 tuuman näyttö.<br />
Monitorin virkistystaajuus<br />
1600 x 1200 pisteen tarkkuudella<br />
on 76 hertsiä. FlexScanin<br />
hinta on 7900 markkaa,<br />
joten se on vain hieman 17tuumaisia<br />
näyttöjä kalliimpi.<br />
Eizo FlexScan L34 on puolestaan<br />
15 tuuman aktiivimatriisitekniikkaan<br />
perustuva LCDnäyttö.<br />
Näytön tarkkuus on<br />
1024 x 768 pistettä virkistystaajuuden<br />
ollessa 75 hertsiä.<br />
FexScan L34 maksaa 24 900<br />
markkaa.<br />
Lisätietoja: Berendsen Data,<br />
puh. (09) 413 0800, faksi<br />
(09) 4130 8350,<br />
http://www.berendsen.fi<br />
A1/A0-suurkokotulostimia<br />
HP on tuonut markkinoille<br />
kolme henkilökohtaiseen- ja<br />
pienyrityskäyttöön suunnattuaA1/A0-suurkokotulostinta.<br />
Malliston edullisin DesignJet<br />
430 on mustavalkotulostin,<br />
jonka hinta A1-mallina<br />
on 12 790 markkaa. Väritulostukseen<br />
pystyvä rinnakkaismalli<br />
DesignJet 450C<br />
maksaa 15 390 markkaa.<br />
38 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Olympukselta uusia<br />
digitaalikameroita<br />
Olympus on laajentanut digitaalikameravalikoimaansa<br />
neljällä uudella mallilla. Kaksi edullisinta mallia on varustettu<br />
kiinteäpolttovälisellä optiikalla. Kalliimmissa kameroissa<br />
on kolminkertainen zoomi. Kamerat tallentavat kuvat<br />
SSFDC-muistikorteille (SmartMedia Card).<br />
Camedia C-420L-, C820L- ja C-1000L-kameroissa muistikortin<br />
koko on kaksi megatavua. C-1400L-mallin kortin<br />
kapasiteetti on neljä megatavua. Lisävarusteena kameroihin<br />
on aluksi saatavissa neljän megatavun kortteja ja myöhemmin<br />
markkinoille on tulossa myös suurempia kortteja.<br />
C-420L:n tarkkuus on 640 x 480 pistettä ja C820L:n 1024<br />
x 768 pistettä. Molempien kameroiden kiinteäpolttovälinen<br />
optiikka vastaa kinofilmikameran 36 millimetrin objektiivia.<br />
Kolminkertaisella zoomilla varustetun C-1000L:n<br />
tarkkuus on 1024 x 768 pistettä ja optiikka vastaa kinokoossa<br />
50-150 millimetrin linssiä. Vastaavasti C-1400L:n<br />
tarkkuus on 1280 x 768 pistettä ja optiikka vastaa kinofilmikameran<br />
36-105 millimerin objektiivia.<br />
Kameroissa on värillinen LCD-näyttö otosten katselua<br />
Tiedot talteen<br />
kiintolevyltä<br />
Power Questin Drive Image -ohjelma on tarkoitettu mikron<br />
kiintolevyn tietojen varmistukseen tai siirtämiseen.<br />
Ohjelma luo kiintolevyn sisällöstä kuvatiedoston (image)<br />
lähiverkkoon tai mille tahansa tallentavalle massamuistille.<br />
Kiintolevyn rikkoutuessa koko järjestelmä on nopeasti palautettavissa<br />
uudelle levylle. Ohjelmasta on myös hyötyä,<br />
kun mikron kiintolevy päivitetään uuteen.<br />
Kuvatiedoston lisäksi Drive Image osaa siirtää tiedot suoraan<br />
kiintolevyltä toiselle Drive Copyn tavoin. Käyttäjä voi<br />
vapaasti valita, mitkä osat levystä siirretään ja haluttaessa<br />
muuttaa niiden osiointia uudella levyllä. Drive Image sisältää<br />
myös pakkaustoiminnon sekä levyn eheytys- ja tarkastusohjelman.<br />
Ohjelma kopioi levyltä ainoastaan tietoa sisältävät<br />
sektorit.<br />
Drive Image tukee FAT-, FAT32-, NTFS- ja HPFS-tiedostojärjestelmiä.<br />
Ohjelma maksaa noin 600 markkaa. Lisäksi<br />
ohjelmasta on saatavilla suurille yrityksille ja mikrovalmistajille<br />
tarkoitettu versio, jolla tietokoneiden käyt-<br />
Monitoimipuhelin<br />
Miratel Dataphone on suomalaisen Teleste Viestintä Oy:n<br />
kehittämä ISDN-yhteyttä käyttävä monitoimipuhelin, joka<br />
siirtää sekä puhetta että dataa samanaikaisesti. Hintansa ja<br />
ominaisuuksiensa puolesta laite on suunnattu koteihin ja<br />
pientoimistoihin. Miratel soveltuu hyvin esimerkiksi etätyöskentelyyn.<br />
ISDN-puhelimen lisäksi Miratel Dataphonessa on ISDNsovitin.<br />
Miratel käyttää tiedonsiirrossa yhtä B-kanavaa, joten<br />
suurin nopeus on 64 kilobittiä sekunnissa. Laite liitetään<br />
mikron sarjaporttiin, joten mitään lisäkortteja ei tarvita.<br />
Miratel toimii ainoastaan Windows 95 -käyttöjärjestelmässä<br />
ja se tukee PPP- ja HDLC-yhteyskäytäntöjä.<br />
Dataphonessa on puhelinkäytössä 60 numeron puhelinmuistio<br />
ja laite tukee ISDN-lisäpalveluita, kuten A-numeron<br />
näyttöä ja numerokohtaisia soittoääniä. Laitteen mukana<br />
toimitetaan CTI (Computer Telephony Integration) -<br />
ohjelma, jonka avulla puhelimella voi soittaa PC-pohjaisesta<br />
muistiosta nimeä osoittamalla. Lisäksi puhelimen soidessa<br />
PC:n ruudulle ilmestyy soittajan numero ja nimi, jos<br />
se löytyy puhelinmuistiosta. Miratel toimii myös kaiutin-<br />
Olympus Camedia C-<br />
1400L on kolminkertaisellazoomilla<br />
varustettu<br />
digitaalikamera,<br />
jonka tarkkuus<br />
on 1280 x<br />
1024 pistettä.<br />
varten. Kuvat voidaan siirtää kamerasta mikroon käsiteltäviksi<br />
sarjakaapelia pitkin. Lisäksi kuvia voi katsella suoraan<br />
televisiosta videoliitännän kautta. Kuvien tulostus kamerasta<br />
suoraan paperille onnistuu Olympuksen P-300E-tulostimella.<br />
Tulostimen tarkkuus on 306 pistettä tuumalle ja<br />
tulostusala 85 x 113 millimetriä.<br />
Camedia-kameroiden hinnat ovat 3500 markkaa (C-<br />
420L), 6000 markkaa (C-820L), 7000 markkaa (C-1000L)<br />
ja 9000 markkaa (C-1400L). P-300-E-tulostin maksaa noin<br />
4000 markkaa.<br />
Lisätietoja: Finlandia Kuva Oy, puh. (09) 759 1200, faksi<br />
(09) 759 1315<br />
Drive Image on<br />
kiintolevyn sisällönvarmistamiseen<br />
ja kopiointiin<br />
tarkoitettu<br />
ohjelma.<br />
töönotto ja esiasennus<br />
on helppoa.<br />
Uuden laitteen<br />
kiintolevylle<br />
voi asentaa tarvittavat<br />
ohjelmat kokoamallatarvittavan<br />
kuvatiedoston<br />
Image File Editorilla.<br />
Lisätietoja: MikroMartti,<br />
puh.<br />
(09) 693 3800, faksi<br />
(09) 692 7621,<br />
http://www.mikromartti.fi,<br />
Swanholm Distribution Oy, puh. (09) 506<br />
2677, faksi (09) 506 2232, http://www.swanholm.com<br />
Miratel Dataphone toimii puhelimena sekä 64 kilobittiä<br />
sekunnissa liikennöivänä ISDN-sovittimena.<br />
puhelimena ja luurin lisäksi siihen voi liittää sankaluurin.<br />
Miratel Dataphone maksaa 2995 markkaa.<br />
Lisätietoja: Teleste Viestintä Oy, puh. (02) 415 1200, faksi<br />
(02) 415 1222, http://www.miratelcom.com
Mitä Uutta [<strong>uudet</strong> <strong>tuotteet</strong>]<br />
Tehokas multimediakannettava<br />
IBM on laajentanut mallistoaan tehokkailla ThinkPad 770<br />
-kannettavilla. Laitteissa käytetään erityisesti kannettaviin<br />
mikroihin suunniteltuja 200 tai 233 megahertsin MMX<br />
Pentium -suorittimia. Prosessorin tukena mikroissa on 512<br />
kilotavua L2-välimuistia.<br />
Mikrojen 32 megatavun keskusmuistin voi laajentaa tällä<br />
hetkellä 160 megatavuun. Myöhemmin suurempien<br />
muistikampojen myötä enimmäismuistimäärä kasvaa 256<br />
megatavuun. Kiintolevyn koko on mallista riippuen 3,2 -<br />
5,1 gigatavua. Lisävarusteena laitteisiin saa joko 20-nopeuksisen<br />
CD-aseman tai DVD-aseman.<br />
Tehokkaimman mallin vakiovarustukseen kuuluu<br />
MPEG-2-purkukortti, videoliitännät (sisään ja ulos), Dolby<br />
Digital -yhteensopiva äänijärjestelmä sekä 33,6 kilobittiä<br />
sekunnissa liikennöivä modeemi. Muihin malleihin yllämainitut<br />
ominais<strong>uudet</strong> on saatavissa lisävarusteena.<br />
ThinkPadin näytönohjaimessa on kaksi megatavua<br />
SGRAM-näyttömuistia. TFT-tekniikkaa käyttävän näytön<br />
Monipuolinen CD:n<br />
kirjoitusohjelma<br />
Adaptec on tuonut markkinoille monipuolisen ohjelmapaketin<br />
CD-R-levyjen polttamiseen. Adaptec Easy CD<br />
Creator Deluxe Edition toimii sekä Windows 95- että Windows<br />
NT 4.0 -käyttöjärjestelmissä ja ohjelmasta löytyy tuki<br />
yleisimmille CD-R- ja CR-RW-asemille.<br />
Data- tai audiolevyjen koostaminen ja siirtäminen CD:lle<br />
onnistuu helposti ”vedä ja pudota”-periaattella paketissa<br />
olevalla Easy CD Creatorilla. Varmuuskopion tekeminen<br />
valmiista CD-levystä onnistuu puolestaan CD Copierilla.<br />
Kopion voi tehdä kiintolevyn kautta tai suoraan CD:ltä<br />
CD:lle, jos mikrossa on kirjoittavan aseman lisäksi toinen<br />
CD-asema.<br />
Vanhojen musiikkikappaleiden siirtämiseen CD-levylle<br />
esimerkiksi LP-levyltä paketissa on Spin Doctor -ohjelma.<br />
Ohjelmalla voi tallentaa ja polttaa CD-levylle äänikortin<br />
kautta digitoitua musiikkia esimerkiksi LP-levyltä. Lisäksi<br />
ohjelma poistaa ohjelmallisilla suodattimilla alkuperäises-<br />
Uusia DeskJetejä<br />
HP on tuonut markkinoille kaksi uutta mustesuihkutulostinta.<br />
DeskJet 890C on nopea henkilökohtaiseen-<br />
tai työryhmäkäyttöön tarkoitettu<br />
väritulostin. DeskJet 1100C on puolestaan edullinen<br />
A3-tulostin.<br />
DeskJet 890C:n nopeus mustavalkokäytössä on<br />
parhaimmillaan yhdeksän sivua minuutissa. Väritulosteita<br />
valmistuu kaksi kappaletta minuutissa.<br />
Laitteen tarkkuus on 600 pistettä tuumalle. Väritulostuksessa<br />
sävyjentoistoa parantaa uusi Photo-<br />
REt II -tekniikka, jolla saadaan aikaan entistä pienempiä<br />
mustepisaroita. DeskJet 890C maksaa<br />
2990 markkaa.<br />
A3-kokoisia tulosteita tarvitseville tarkoitetun<br />
DeskJet 1100C:n tarkkuus on niin ikään 600 pistettä<br />
tuumalle. Väritulostuksessa sävyjentoistoa<br />
parantaa PhotoREt II:ta vanhempi C-REt-tekniikka. Laitteen<br />
nopeus on mustavalkokäytössä 6,5 A4-sivua tai neljä<br />
A3-sivua minuutissa. DeskJet 1100C maksaa 3290 markkaa.<br />
BM ThinkPad 770 on 200<br />
tai 233 megahertsin MMX<br />
Pentiumia käyttävä tehokannettava.<br />
koko on joko 13,3 tai 14,1<br />
tuumaa ja tarkkuus 1024 x<br />
768 pistettä 64 kilovärillä.Vakioliitäntöjenlisäksilaitteissa<br />
on USB-liitännät<br />
sekä neljän megabitin infrapunaportti.<br />
Lisäkortteja varten mikroissa on kaksi Cardbus-yhteensopivaa<br />
PC Card -paikkaa. Pöytäkäytössä ThinkPadin voi liittää<br />
porttitoistimeen tai laajennuskorttipaikoilla, lisämassamuistipaikalla<br />
ja SCSI-liitännällä varustettuun telakointiasemaan.<br />
ThinkPad 770 -malliston hinnat alkavat noin 46<br />
900 markasta.<br />
Lisätietoja: IBM Oy, puh. (09) 4591, faksi (09) 459 4014,<br />
http://www.ibm.fi<br />
Adaptecin<br />
Easy CD<br />
Creatorin<br />
mukana<br />
tulevalla<br />
Spin<br />
Doctor -ohjelmalla<br />
voi digitoida<br />
ja tallentaavanhojanauhoituksia<br />
CD-levylle.<br />
sä äänitteessä olevia häiriöitä, kuten napsahduksia ja sihinää.<br />
Lisäksi Adaptecin pakettiin kuuluu työkalut Video CD- ja<br />
Photo CD -levyjen koostamiseen sekä äänitiedostojen muokkaamiseen.<br />
Omien CD-levyjen etikettien ja kotelonkansien<br />
suunnittelu ja tulostaminen onnistuu myös ohjelmalla.<br />
Kansiin voi tekstin lisäksi upottaa grafiikkaa.<br />
Adaptec Easy Creator Deluxe Edition maksaa 1100 markkaa.<br />
Lisätietoja: Amitel Oy, puh (09) 584 5411, faksi (09) 5845<br />
4222, http://www.amitel.fi<br />
HP DeskJet 890C -mustesuihkutulostimen nopeus on parhaimmillaan<br />
yhdeksän mustavalkoista sivua minuutissa.<br />
Molemmat tulostimet voidaan liittää verkkoon erikseen<br />
saatavalla HP JetDirect EX -kirjoitinpalvelimella.<br />
Lisätietoja: Hewlett-Packard Oy, puh. (09) 887 21, faksi<br />
(09) 887 2277, http://www.hpfin.fi<br />
TIETOKONE<br />
Kolmas uutuustulostin DesignJet<br />
455CA on varustettu<br />
PostScript-tulkilla ja se on<br />
tarkoitettu Macintosh-käyttäjille.<br />
Tulostin maksaa 20<br />
890 markkaa A1-mallina.<br />
Lisätietoja: Hewlett-Packard<br />
Oy, puh. (09) 887 21, faksi<br />
(09) 887 2277,<br />
http://www.hpfin.fi<br />
Davisilta uusi<br />
DLP-projektori<br />
Davis Powerbeam VI on kannettava<br />
DLP-tekniikkaa käyttävä<br />
data-videoprojektori,<br />
jonka tarkkuus on 800 x 600<br />
pistettä. Laitteen valovoima<br />
on 650 ANSI-lumenia ja lampun<br />
kestoikä on noin 1000<br />
tuntia. Lisävarusteena laitteeseen<br />
on saatavissa TV-viritin,<br />
CD-i-soitin ja kattoasennussarja.<br />
Powerbeam VI<br />
maksaa noin 67 500 markkaa.<br />
Lisätietoja: IDCF Oy, puh.<br />
(03) 389 0990, faksi (03) 389<br />
0989, http://www.davis.no<br />
Multimediaopetusohjelma<br />
Multimediapohjaisesta Witkoulutusohjelmasta<br />
on ilmestynyt<br />
uusi versio. Ohjelmaan<br />
on lisätty uusia ominaisuuksia,<br />
jotka tehostavat oppimista<br />
ja parantavat kustannustehokkuutta.<br />
Alkutason<br />
määrittäminen, opiskeltavien<br />
asioiden valinta sekä tulosten<br />
rekisteröinti on uusilla<br />
työkaluilla tehokkaampaa.<br />
Uuteen Wit-perheeseen kuuluu<br />
kolme kurssia: Word 97,<br />
Excel 97 sekä PowerPoint 97.<br />
Kukin kurssi maksaa yhden<br />
käyttäjän lisenssinä 725<br />
markkaa. Suuremmissa erissä<br />
kurssikohtainen hinta on<br />
edullisempi.<br />
Lisätietoja: Merisoft Oy, puh.<br />
(06) 367 7100, faksi (06) 367<br />
7199<br />
Yhteensopivampi<br />
Zip-asema<br />
Iomega on julkistanut 100<br />
megatavun Zip-asemastaan<br />
tehostetun Plus-version. Asema<br />
on ulkoinen ja siinä on<br />
sekä rinnakkais- että SCSI-liitännät.<br />
Täten sama asema<br />
toimii kaikkien mikrojen<br />
kanssa. Plus-mallin nopeus<br />
on kasvanut 40 prosenttia<br />
verrattuna tavalliseen Zipasemaan.<br />
Yhteensopivuutta<br />
parantaa lisäksi kaikilla jännitteillä<br />
toimiva virtalähde.<br />
Zip Plus maksaa noin 1600<br />
markkaa.<br />
Lisätietoja: Raidox Oy, puh.<br />
(09) 5842 6300, faksi (09)<br />
5842 6330, http://www.raidox.fi,<br />
Toptronics Oy, puh.<br />
(02) 273 4000, faksi (02) 273<br />
4050, http://www.toptronics.fi<br />
MARRASKUU 1997 41
Petteri Järvinen<br />
petteri@pjoy.fi<br />
Tämän päivän PC-käyttäjällä on<br />
syytä tyytyväisyyteen. Koneiden<br />
hinnat laskevat, tehot nousevat ja<br />
uusia, mielenkiintoisia sovelluksia<br />
ilmestyy kuukausittain.<br />
Vielä 80-luvun alussa, jolloin tutustuin<br />
mikroihin, tilanne oli kokonaan toinen.<br />
Markkinoilla oli lukuisia erilaisia koneita,<br />
joissa kaikissa oli erilaista tekniikkaa. Käyttäjä<br />
saattoi ostaa 50 000 markan laitteiston,<br />
johon ei enää vuoden kuluttua saanut lainkaan<br />
ohjelmia. Valmistaja saattoi tehdä<br />
konkurssin, jolloin myös varaosien ja lisälaitteiden<br />
saatavuus tyrehtyi.<br />
Muistoina noilta pioneeriajoilta on hyllyssäni<br />
joukko aikansa hienoimpia koneita,<br />
jotka nyt odottavat vain tietokonemuseon<br />
avautumista.<br />
Katoava valinnanvapaus<br />
IBM:n ja Microsoftin ansiosta 80-luvulla<br />
syntyi PC-standardi, joka on tuonut suuria<br />
etuja tavallisille mikronkäyttäjille. Yhtenäinen<br />
standardi on laskenut hintoja, nopeuttanut<br />
kehitystä ja takaa, että koneiden<br />
käyttöarvo säilyy tulevaisuudessakin.<br />
Kaikki eivät kuitenkaan ole tyytyväisiä,<br />
sillä kehityksellä on ollut myös varjopuolensa.<br />
Standardoituminen on johtanut<br />
valinnanvaran supistumiseen. Siinä, missä<br />
markkinoilla ennen oli kymmenkunta erilaista<br />
tekstinkäsittelyohjelmaa, nyt tarjolla<br />
on oikeastaan vain Microsoftin Word.<br />
Yhden sovelluksen dominoiva asema on<br />
kuitenkin luonnollista seurausta siitä vapaasta<br />
markkinataloudesta, joka mikromarkkinoilla<br />
vallitsee. Niin kauan, kuin<br />
sovellukset eroavat toisistaan merkittävästi,<br />
kaikille riittää markkinoita. Ajan myötä<br />
sovellukset kopioivat toistensa ominaisuuksia<br />
ja yhdentyvät niin paljon, että vain<br />
vahvin jää jäljelle.<br />
Sama kehitys on tapahtunut automarkkinoilla.<br />
Vielä 1970-luvulla autot näyttivät<br />
persoonallisilta ja niiden tekniset ratkaisut<br />
vaihtelivat. Tänään kaikki autot ovat ulkonäköä<br />
myöten samanlaisia. Suunnittelijat<br />
ovat löytäneet autolle optimimuodon ja<br />
konseptin, jota kaikki käyttävät. Auto on<br />
tavallaan tullut valmiiksi.<br />
Autojen yhdenmukaistuminen on johtanut<br />
merkkien vähenemiseen ja valmistajat<br />
taloudellisiin ongelmiin. Jos autoalalla<br />
olisi vallinnut täysi vapaus, markkinoilla<br />
olisi tänään vain muutama valmistaja.<br />
Näin ei ole kuitenkaan käynyt, koska kan-<br />
Kaikki hyvin – vai onko?<br />
sallista autoteollisuutta tuetaan eri maissa<br />
sekä suoralla rahalla että maahantuonnin<br />
esteillä.<br />
Lisäksi autoilla on statusarvoa, joka tietotekniikasta<br />
puuttuu. Aina löytyy ihmisiä,<br />
jotka ovat valmiita maksamaan tuplahinnan<br />
saadakseen Mersun tai nelinkertaisen<br />
hinnan saadakseen Porschen, vaikka käyttötarkoitus<br />
ja lopputulos on sama kuin<br />
perheautolla.<br />
Tekstinkäsittelyn<br />
vaihtoehdot<br />
Kun Tietokone keväällä 1988 testasi markkinoiden<br />
tekstinkäsittelyohjelmat, vertailussa<br />
olivat mukana Office Writer, Word-<br />
Perfect, Word, Teko, Multimate, Wordstar,<br />
Manuscript ja Sprint. Tänään Wordissä<br />
on kaikkien näiden ohjelmien ominais<strong>uudet</strong><br />
– sekä tukku muita, joista yhdeksän<br />
vuotta sitten ei osattu unelmoidakaan.<br />
Tapahtuneesta on turha syyttää Microsoftia,<br />
sillä sama kehitys on toistunut myös<br />
alueilla, joilla Microsoft ei ole ollut mukana.<br />
Esimerkiksi Corel Draw hallitsee nykyään<br />
suvereenisti piirrosgrafiikan markkinoita.<br />
Vielä 80-luvulla samasta alasta kilpailivat<br />
Designer, Arts & Letters ja Illustrator.<br />
Vastaavasti kuvankäsittelyohjelmissa<br />
on enää Alduksen Photoshop. Kilpailevat<br />
Picture Publisher ja PhotoStyler<br />
ovat käytännössä hävinneet markkinoilta.<br />
Voi myös kysyä, olisiko käyttäjän tilanne<br />
todella parempi, jos valinnanvaraa olisi<br />
enemmän. Varsinkin näin sähköpostin aikakaudella<br />
tiedostoliitteiden lähettäminen<br />
olisi liki mahdotonta, jos vastaanottajalla<br />
voisi olla mikä tahansa kymmenestä eri<br />
ohjelmasta. Riittävästi ongelmia tuottaa jo<br />
se, ettei tiedetä mitä Wordin versiota vas-<br />
taanottaja käyttää.<br />
Vaikka tekstinkäsittelyn maailma on tavallaan<br />
tullut valmiiksi, kehitys ei ole pysähtynyt,<br />
sillä uusia sarkoja on löytynyt<br />
kynnettäviksi. Viimeksi päähuomio on<br />
keskittynyt nettiohjelmiin, joissa kehityksen<br />
pyörä on jälleen käynnistynyt alusta.<br />
Jos ohjelmat olisivat autoja?<br />
Toinen nykykäyttäjiä kiusaava ongelma on<br />
järjestelmien huono luotettavuus. Ihmetellään,<br />
mikseivät mikrot toimi yhtä hyvin<br />
kuin autot. Onko Microsoftin ja Intelin<br />
monopoli niin turvattu, ettei niiden tarvitse<br />
välittää asiakkaittensa ongelmista?<br />
Autojen luotettavuus on kuitenkin osittain<br />
myytti. Oma autoni jäi muutama vuosi<br />
sitten tielle, vaikka sillä oli ajettu vain<br />
reilut 50 000 kilometriä ja jokainen huolto<br />
oli tehty merkkiliikkeessä. Lisäksi isotkin<br />
autovalmistajat, kuten Mercedes-Benz ja<br />
Volvo, joutuvat kutsumaan myytyjä autoja<br />
takaisin valmistusvirheiden vuoksi.<br />
Autot toimivat kuitenkin kohtuullisesti,<br />
koska niissä on vain noin 2000 osaa. Windows-sovelluksessa<br />
osia – käskyjä – on<br />
useita miljoonia ja niiden pitää toimia virheettömästi<br />
miljoonia osia sisältävän käyttöjärjestelmän<br />
tai toisen sovelluksen kanssa,<br />
joka on vieläpä eri valmistajan tekemä.<br />
Siinä, missä robotit tekevät suuren osan<br />
autosta, ohjelmointi on nykyajan käsityötaitoa.<br />
Ei ihme, jos ongelmia syntyy!<br />
Lisäksi autoa käytetään määräajoin<br />
huollossa, jossa ammattilaiset korjaavat<br />
pieniä vikoja ja torjuvat isompia vikoja ennakolta.<br />
Vastaavasti ohjelmavalmistajat<br />
tuottavat päivityksiä ja korjaustiedostoja<br />
sovelluksiinsa, mutta niiden hakemista ja<br />
asentamista pidetään jotenkin kyseenalaisena.<br />
Vihreämpää ruohoa?<br />
Kun on aikansa tuskaillut PC-ongelmien<br />
kanssa, herää usko siihen, että ruoho on<br />
vihreämpää aidan toisella puolella. Unixkoneet<br />
toimivat varmasti paremmin kuin<br />
PC:t. Vai toimivatko?<br />
Seurasin hiljattain vierestä, kun Sunin<br />
koneeseen asennettiin Oraclen tietokantaa.<br />
Käytössä ollut Oracle 7.3.2.2 ei toiminut<br />
koneessa olevan Solaris 2.6:n kanssa,<br />
vaan halusi 2.4- tai 2.5-version. Käyttöjärjestelmän<br />
vaihto vanhempaan ei kuitenkaan<br />
auttanut, sillä Oraclen asennusohjelma<br />
ei toiminut. Lopulta Oraclen asennus-<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 43
Petteri Järvinen<br />
petteri@pjoy.fi<br />
ohjelmalla 7.3.2.0 saatiin asennettua<br />
Oracle 7.3.2.1 käyttöjärjestelmään 2.5.<br />
Työhön kului kahdelta henkilöltä yhteensä<br />
18 työtuntia.<br />
Erässä toisessa tapauksessa CAD-ohjelman<br />
päivitys pakotti päivittämään myös<br />
Oraclen, joka puolestaan vaati päivittämään<br />
HP-UX-käyttöjärjestelmän.<br />
Eli suo siellä, vetelä täällä.<br />
Paha Microsoft?<br />
Pelaajien määrän vähentyessä on yhä vähemmän<br />
tahoja, joita syyttää nykyisen tilanteen<br />
varjopuolista. Siksi katseet kohdistuvat<br />
yleensä Microsoftiin, jota syytetään<br />
epäreilusta kilpailusta ja ylitehokkaasta<br />
markkinoinnista.<br />
Mutta Microsoft ei ole yksin. Lotus<br />
nousi kuuluisuuteen taulukkolaskentaohjelmalla,<br />
jonka idean Mitch Kapor oli kopioinut<br />
Visicalcista. Kun nämä uhkasivat<br />
oikeustoimilla, Lotus osti firman ja hautasi<br />
Visicalcin kaikessa hiljaisuudessa.<br />
Kun Borlandin Quattro alkoi uhata jo<br />
kutistuvia DOS-laskennan markkinoita,<br />
Lotus haastoi Borlandin oikeuteen valikkorivinsä<br />
idean kopioinnista. Oikeus tuomitsi<br />
Borlandin niin suuriin korvauksiin, että<br />
Borlandin oli pakko myydä Quattro Novellille.<br />
Kaikki tämä yhden valikkorivin takia,<br />
44 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
jonka ohi aika oli jo ajanut. Onneksi Windows-ympäristö<br />
standardoi käyttöliittymän,<br />
jolloin kiusalliset look-and-feel-kiistat<br />
loppuivat ja valmistajat saivat taas keskittyä<br />
oleelliseen.<br />
Näppärin mainostemppu -palkinto menee<br />
puolestaan WordPerfectille. Kun sen<br />
Windows-versio myöhästyi jälleen kerran,<br />
WP lanseerasi kampanjan otsikolla<br />
”Tuleva WP on suuri menestys – osaatko<br />
arvata kuinka suuri?”. Näin se veti huomion<br />
pois itse pääasiasta.<br />
Silti on selvää, että nykyinen Microsoftdominanssi<br />
pelottaa varsinkin yrityksiä.<br />
Ne pelkäävät joutuvansa tulevaisuudessa<br />
maksumieheksi, kun ilmaiset nettisovellukset<br />
nakertavat Microsoftin tuloja ja yrityksen<br />
on pakko kasvaa, jotta sen osakkeet<br />
säilyttäisivät arvonsa. Niitä huolestuttaa<br />
kovasti, että suurin osa heidän tietotekniikastaan<br />
on yhden yrityksen. Siksi yritykset<br />
suorastaan rukoilevat vaihtoehtoja.<br />
Oikeus olla erilainen<br />
PC-markkinoiden laajuus on epäilemättä<br />
ollut suuri etu kaikille tietotekniikan hyväksikäyttäjille.<br />
Tässä suhteessa mikroa<br />
voi verrata televisioon: käyttäjiä kiinnostaa<br />
enemmän TV:stä tulevat ohjelmat kuin<br />
TV-tekniikan kehitys.<br />
Aina on kuitenkin niitä, jotka haluavat<br />
kulkea omia polkujaan. Kaikki eivät halua<br />
käyttää järjestelmiä, jotka on ajateltu<br />
enemmistön tarpeiden mukaan. Jokaisella<br />
pitäisi olla oikeus valita.<br />
Aiemmin markkinamekanismit eivät<br />
ole jättäneet heille juurikaan mahdollisuuksia.<br />
Nyt kuitenkin tilanne on muuttumassa,<br />
sillä netin ansiosta pienetkin valmistajat<br />
voivat markkinoida tuotteitaan<br />
kaikkialle maailmaan ja erilaiset eturyhmät<br />
pitää paremmin yhtä.<br />
Tähän asti markkinat ovat rajoittaneet<br />
sovellusten valikoimaa, koska myymälöiden<br />
hyllytilasta on vallinnut kova kilpailu.<br />
Nyt sovellukset voidaan ostaa ja toimittaa<br />
suoraan verkosta, joten valikoima voi olla<br />
aiempaa laajempi. Pienikin järjestelmä voi<br />
olla elinvoimainen, kun kaikki sen käyttäjät<br />
ovat samassa verkossa.<br />
Viimeinen suuri muutos on Java-tekniikka.<br />
Tulkkiohjelman ansiosta Java-sovelluksia<br />
voidaan ajaa eri koneissa, mikä<br />
vähentää aiempien laite- ja ohjelmastandardien<br />
merkitystä. Pidän kuitenkin toiveajatteluna<br />
sitä, että Java tekisi kaikista<br />
prosessoreista tasa-arvoisia ja että jonain<br />
päivänä sovellukset toimisivat eri koneissa<br />
emuloinnin avulla, jolloin insinöörit voisivat<br />
vapaasti kehittää yhä hienompia prosessoreita.<br />
Mutta ainahan sitä saa toivoa.
Osmo A. Wiio<br />
Piilossa PC:n uumenissa on melkoista<br />
hormonihoitoa vanhalle<br />
ISA-äidille. Osa toimenpiteistä<br />
on yleistä laihdutusta ja kunnon<br />
kohotusta, osa varsinaista elinten<br />
siirtoa.<br />
Suorittimen nopeuden huima nousu<br />
on tietysti tuttua jo mainoslauseista. Luulin<br />
hankkineeni vikkelän menijän, kun<br />
suorittimeni sai leiman 120 megahertsiä,<br />
mutta nyt lähestynkin jo 200 megahertsin<br />
maisemia. En kyllä ole aivan varma, että<br />
vauhdin lisällä on PC-tekniikassa samaa<br />
vaikutusta kuin Mika Häkkiselle. Koneessa<br />
on näet vielä monia hitaita osia, jotka<br />
väylällä estävät ohituksia aivan kuten F1radalla.<br />
Kannettavaa lukuun ottamatta olen aina<br />
kasannut koneeni itse. Tuskin mikään laitteen<br />
kasaamisessa on harmittanut enemmän<br />
kuin sisäinen kaapelisalaatti. Pitäisi olla<br />
ammattilaisen työkalut, jotta voisi valmistaa<br />
täsmälleen oikean pituisia kaapeleita<br />
levyasemien ja emolevyn kytkemiseksi.<br />
Standardikaapeleilla pelaava saa tunkea<br />
kaapelisykkyröitä sisään, jotta saisi kotelon<br />
kuoret paikalleen. Useimmat kaapelit ovat<br />
lisäksi huonoa insinöörityötä, koska ne voi<br />
kytkeä vahingossa väärin päin.<br />
Apua on kuitenkin tullut, eli jo standardiksi<br />
muodostunut ATX-emolevy ja siitä<br />
edelleen kehitetty NLX. ATX-emossa osat<br />
on sijoitettu entistä järkevämmin, joten<br />
kaapelit lyhenevät ja koneen lämmönsäätely<br />
helpottuu. Virtakaapeleita on siinä<br />
vain yksi, ja se menee paikoilleen vain yhdellä<br />
tavalla.<br />
Passiivinen emolevy<br />
Suoritin on uutuusemoissa siirretty pois lisäkorttien<br />
tieltä. Uuden sijoittelun ansiosta<br />
suoritin voisi saada tarvittavan jäähdytysilman<br />
viereen sijoitetun virtalähteen<br />
tuulettimesta. Tällöin suoritin ei tarvitse<br />
omaa tuuletinta. Käytännössä tilanne on<br />
kuitenkin niin, että prosessorille kannattaa<br />
varata varmuuden vuoksi oma tuuletin.<br />
Nehän eivät maksa juuri mitään.<br />
Uudessa arkkitehtuurissa levyjen kaapelikoskettimet<br />
ovat suoraan kotelon levypaikkojen<br />
alapuolella. Näppäin- ja hiirikoskettimet<br />
on sijoitettu pienen metallikotelon<br />
sisään.<br />
ATX ja NLX palauttavat vanhat ajat<br />
mieleen. NLX perustuu nimittäin erään-<br />
Emolevyt<br />
nuorennusleikkauksessa<br />
laiseen pohjalevyyn (backplane). Tässä<br />
passiivisessa pohjalevyssä on kiinni kaikki<br />
kaapelit. Tavallisten lisäkorttien tapaan<br />
myös varsinainen emolevy on helppo irrottaa<br />
paria vipua kääntämällä.<br />
Kellarissani on pölyä keräämässä samanlaista<br />
tekniikkaa edustava omatekoinen<br />
CP/M-kone melkein 20 vuoden takaa.<br />
Siinä tosin pohjalevy oli kokonaan passiivinen,<br />
mitä NLX-pohjalevy ei aivan ole.<br />
NLX:n etuna on samantyyppinen kaapeliton<br />
rakenne, joka oli S-100-rakenteisessa<br />
CP/M-koneessa mikrojen alkuaikoina.<br />
Ammattielektroniikka käyttää pohjalevytekniikkaa<br />
toki tänäänkin mitä moninaisimmissa<br />
laitteissa. Kaapelittomuuden<br />
lisäksi rakenteen etuna on se, että laitteen<br />
suorituskykyä voi jatkuvasti päivittää uusia<br />
moduleita vaihtamalla.<br />
Paljon uusia tekniikoita<br />
Yhä enemmän uusi rakenne näyttää tutulta<br />
näin mikropioneerin silmiin, sillä Intelin<br />
uusi Pentium II:n prosessoritekniikka<br />
(Slot 1) on sekin melkein suoraan vanhasta<br />
S-100-rakenteesta. Intelin Slot 1 tarkoittaa<br />
sitä, ettei suoritinta paineta emolevyllä<br />
olevana kantaan, vaan suoritin on erillisellä<br />
kortilla, joka sijoitetaan emolevyn korttikantaan.<br />
Suoritinkortissa on 242 kosketuspintaa.<br />
S-100-rakenteessakin keskusyksikkö<br />
painettiin erillisenä korttina pohjalevyyn.<br />
Intelin kilpailijat ovat kuitenkin sanoutuneet<br />
irti Slot 1 -tekniikasta. Ne turvautuvat<br />
nykyisen käytännön mukaisesti emolevyllä<br />
olevaan suorittimen kantaan.<br />
Eikä siinä kaikki – sanovat tv-mainokset.<br />
Uusissa emolevyissä myös muistipiirit<br />
saavat uuden muodon DIMM (Dual Inline<br />
Memory Modules). Ne ovat 168 piikin<br />
ja 64 bitin muistikampoja, joita on tekniikaltaan<br />
erilaisia (EDO, SDRAM). Intel tarjoaa<br />
myös uutta grafiikkaväylää AGP<br />
(Accelerated Graphic Port), joka ohittaa<br />
PCI-väylän grafiikan nopeuttamiseksi.<br />
Huippunopeudeksi ilmoitetaan 528 megatavua<br />
sekunnissa. Myös IDE-liitännän nopeutta<br />
on nostettu DMA/33-tekniikalla 33<br />
megahertsiin.<br />
Omassa Pentium-laudassani on jo kosketin<br />
yleiselle sarjaväylälle USB (Universal<br />
Serial Bus), josta olen jo aikaisemmin kertonut.<br />
Siihenhän voi liittää hiiren, monitorin<br />
ynnä muita oheislaitteita ilman keskeytys-<br />
ja DMA-vaikeuksia. Valitettavasti<br />
USB:lle sopivia oheislaitteita ei ole vielä<br />
näkynyt, eikä taida käyttöjärjestelmänikään<br />
sitä tunnistaa. Kokeiluissani jatkuvasti<br />
keskeytyspaikkojen (IRQ) vähäisyyteen<br />
törmäävänä odotan USB:n tuloa.<br />
Vanhakin rauta käyttöön<br />
Järjestelmän hallintaa kehitetään kovaa<br />
vauhtia. Käynnistyksen alkuasetuksilla<br />
hoidetaan vastaisuudessa kaikki emolevyn<br />
ominais<strong>uudet</strong>. Mitään oikosulkukappaleita<br />
tai DIP-kytkimiä ei tarvita. Markkinoilla<br />
on jo muutama tätä tekniikkaa käyttävä<br />
emolevy. Itse BIOS on Flash-muistilla, joka<br />
voidaan tarvittaessa ohjelmoida uudestaan.<br />
Intelin uusimmissa piirisarjoissa on tekniikka,<br />
jolla ohjelmallisesti valvotaan tuuletinta<br />
ja koneen jännitteitä. Jos niissä ilmenee<br />
vikoja, laite hälyttää olipa kone yksinään<br />
tai verkossa. Kone voidaan myös<br />
sammuttaa kokonaan ohjelmakäskyllä.<br />
Emolevyä ollaan siis uusimassa evoluution<br />
tietä, ei revoluutiolla. Tämä vähittäinen<br />
muutos on ollut PC-tekniikan menestyksen<br />
salaisuus avoimen arkkitehtuurin<br />
ohella. Entisiä investointeja on voinut<br />
käyttää uusissakin kokoonpanoissa – tai<br />
ainakin asiakkailla on ollut tämä tunne.<br />
Tuossa vastapäätä kirjoituspöytääni on<br />
kaappi, jossa on melkoinen määrä nyt<br />
hyödyttömiä PC:n kortteja vanhasta XTtekniikasta<br />
alkaen. Jonkun pitäisi kehittää<br />
toimiva järjestelmä, jolla vanha atk-romu<br />
saataisiin hyödylliseen hyötykäyttöön. Ainakin<br />
näin sota-ajan kasvatista tuntuu pahalta<br />
heittää roskapönttöön tavaraa, josta<br />
saisi metalleja talteen – kultaa myöten.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 47
Jim Seymour<br />
Jim Seymour on yhdysvaltalaisen PC-Magazine -lehden<br />
vakituinen avustaja. Hän toimii konsulttina useissa suuryrityksissä.<br />
Rakentaisiko alhaalta ylös vai ylhäältä<br />
alas? Siinä eräs viime aikojen<br />
keskeisimmistä tietoteollisuuden<br />
kysymyksistä. Ylhäältä<br />
alas -menetelmässä organisaation<br />
johdon keksimät suunnitelmat heitetään<br />
toteutettaviksi suoritusportaalle. Tällaista<br />
tapaa hoitaa asioita pidetään usein<br />
pahansuopana, alistavana ja vanhanaikaisena.<br />
Muodikkaampi alhaalta ylös -organisaatio<br />
jalostaa alaisten ajatuksia ja aloitteita<br />
moniulotteisella prosessilla uusiksi<br />
tuotteiksi ja antaa päätösvaltaa muillekin<br />
kuin johtajilleen.<br />
Oikeassa elämässä mikään ei tietenkään<br />
ole näin helppoa ja yksinkertaista. Joitakin<br />
projekteja on hyvä vetää ylhäältä käsin,<br />
kun taas toiset etenevät sujuvammin ilman<br />
tiukkaa keskusjohtoa. Tyyppiesimerkki<br />
hankkeesta, jossa ylhäältä alas -johtamistapa<br />
puolustaa hyvin paikkaansa, on<br />
WWW-palvelun rakentaminen.<br />
Valitettavasti vain harvat tekevät sen<br />
niin. Useimmat vain istahtavat porukalla<br />
alas pohtimaan, minkälaisia kuvia sivuilla<br />
pitäisi käyttää ja miten omaa tai firman logoa<br />
voisi esitellä <strong>Internet</strong>issä. Jotkut jopa<br />
käynnistävät HotDogin tai vaikkapa vain<br />
Microsoft Wordin, tekevät muutaman koekoodauksen,<br />
ihmettelevät niitä selaimessa<br />
ja palaavat takaisin editoriin korjailemaan<br />
sivujaan. Kun yksi sivu on saatu valmiiksi,<br />
kokeillaan toista.<br />
Tavoitteen oltava kirkas<br />
Kunnollista WWW-palvelua ei aloiteta<br />
yksittäisiä sivuja koodaamalla eikä liioin<br />
Photoshop-kuvankäsittelyllä. Kunnollisessa<br />
WWW-suunnittelussa on kolme pääaihetta:<br />
rakenne, rakenne ja rakenne.<br />
WWW-palvelu, jolta puuttuu tarkoitus,<br />
sitä tukeva toteutus tai helppo ja looginen<br />
eteneminen vakuuttavassa rakenteessa, on<br />
tuomittu epäonnistumaan. Vain harva käy<br />
tällaisessa sokkelossa useammin kuin kerran.<br />
Ikävä kyllä, WWW-sivujen suunnitteluun,<br />
toteutukseen ja hallintaan tarkoitetuista<br />
työkaluista ei ole paljonkaan apua<br />
pulmien ratkaisuissa. Monet niistä pikemminkin<br />
rohkaisevat käyttäjäänsä satunnaisiin<br />
sivukokeiluihin ja grafiikkaleikkeihin.<br />
Niillä saa muutamassa tunnissa aikaiseksi<br />
suuren joukon erilaisia HTML-, GIF-<br />
WWW-sivuja sujuvasti<br />
ja JPG-tiedostoja, joista yhdessäkään ei ole<br />
mitään järkeä ja jotka eivät liioin muodosta<br />
minkäänlaista toimivaa kokonaisuutta.<br />
Markkinoilla on onneksi pari ohjelmaa,<br />
jotka helpottavat sivujen suunnittelua silloin,<br />
kun projektista vastuulliset tietävät,<br />
mitä sivuiltaan haluavat.<br />
Fusion selvä ykkönen<br />
Ensimmäinen näistä kahdesta ohjelmasta<br />
on NetObjects Fusion 2.0. NetObjectsin<br />
ohjelmisto on monien mielestä markkinoiden<br />
paras työkalu WWW-palvelun kokoamiseen<br />
ja hallintaan. Sen editorien toteutuksesta<br />
on vastannut lahjakas suunnittelija<br />
Clement Mok, jonka kädenjälki näkyy<br />
niin monissa kuuluisissa WWW-palveluissa<br />
kuin lukuisilla painotuotteilla ja<br />
CD-levyilläkin. Teknistä puolta pönkittämään<br />
on haalittu kaksi entistä Applesuunnittelijaa<br />
ja luovan tiimin esiliinana<br />
toimii entinen McKinsey-talouskonsultti.<br />
Fusion perustuu WWW-palvelun hierarkiseen<br />
rakenteeseen, jota käyttäjä voi<br />
sen luotuaan täydentää suunnittelemillaan<br />
sivuilla. Fusionin avulla WWW-sivujen<br />
ulkoasusta ja toiminnasta on helppo<br />
tehdä yhtenäistä, eikä vähiten ohjelmiston<br />
mainioiden sivupohja- ja kuvakirjastojen<br />
ansiosta. Sivut voi koota yksinkertaisesti<br />
vetämällä ja pudottamalla objekteja Fusionin<br />
luomaan ruudukkoon valitulle sivupohjalle.<br />
Fusion koodaa valmiit sivut automaattisesti<br />
HTML-kielelle WWW-selaimella<br />
katselua varten.<br />
Mikään ei tietenkään estä sijoittamasta<br />
objekteja sivupohjan ulkopuolelle tai vaikkapa<br />
määrittelemästä sivua kokonaan kä-<br />
sin. Tästä saattaa tosin seurata se, että lopputulos<br />
on edelleenkin halutunlainen,<br />
mutta ohjelma ei enää pelasta käyttäjäänsä<br />
taiteellisilta ylilyönneiltä.<br />
Fusion suoriutuu tyylikkäästi myös valmiin<br />
palvelun sijoittamisesta ensin kehityspalvelimeen<br />
testausta varten ja lopuksi<br />
julkiseen palvelimeen tai WWW-hotelliin.<br />
495 dollarin hintainen NetObjects Fusion<br />
on väärä väline pienten henkilökohtaisten<br />
WWW-sivujen rakenteluun, mutta<br />
minkä tahansa muutamaa yksittäistä sivua<br />
suuremman palvelun kokoamiseen se on<br />
oiva valinta.<br />
FrontPagekin pärjää<br />
Toinen toimiva WWW-työkalu, joka sekin<br />
tukee ylhäältä alas -suunnittelua, on<br />
Microsoftin FrontPage 97. Sen työkalut eivät<br />
ole yhtä tyylikkäitä ja intuitiivisia kuin<br />
Fusionin eikä se pidä palvelun rakennetta<br />
yhtä tiukasti aisoissa kuin kilpailijansa. Lisäksi<br />
FrontPagen kaikkien ominaisuuksien<br />
hyödyntäminen edellyttää käytännössä, että<br />
sivujen sijoituspaikaksi valittuun palvelimeen<br />
on asennettu ohjelmiston omat<br />
palvelinlaajennukset.<br />
Microsoft <strong>Internet</strong> Explorer 4.0:n mukana<br />
ilmaiseksi toimitettava FrontPad on<br />
sekin varteenotettava WWW-työkalu,<br />
vaikkei ominaisuuksiltaan pärjääkään<br />
FrontPage 97:lle eikä valitettavasti ole yhtä<br />
tarkka ylhäältä alas -lähestymistavasta palvelun<br />
rakentamisessa.<br />
Lopuksi vielä muutama hajahuomio<br />
HTML-sivuista yleensä. Monien muiden<br />
WWW-työkalujen tavoin FrontPage ja<br />
Fusionkin väittävät tuottavansa täydellistä<br />
HTML-koodia ilman, että käyttäjän tarvitsee<br />
tietää hölkäsen pöläystä koko kielestä.<br />
Vaan vielä on ainakin minulta löytämättä<br />
se editori, jonka koodaamia sivuja ei tarvitse<br />
lainkaan käsin viritellä.<br />
Ei siis todellakaan ole haitaksi hallita<br />
HTML:n perusteita, jotta omien tai muilta<br />
tutkittaviksi lainattujen sivujen koodaus<br />
saataisiin pelaamaan täsmälleen halutulla<br />
tavalla. Kun esimerkiksi yhden sanan lihavointi<br />
periaatteessa valmiilla sivulla aiheuttaa<br />
myös kaikkien sitä seuraavien sanojen<br />
lihavoitumisen, on hyvä osata lisätä<br />
puuttuva HTML-koodi oikeaan paikkaan<br />
käsin.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 49
Vertailu<br />
T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
52 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Mukana vertailussa<br />
➨ Casio Cassiopeia A-11E<br />
➨ Hewlett-Packard 320LX<br />
➨ Nokia 9000 Communicator<br />
➨ Philips Velo 1<br />
➨ Psion Series 3c<br />
➨ Psion Series 5<br />
➨ Psion Siena<br />
➨ Sharp ZR-5800<br />
➨ U.S. Robotics Pilot 5000<br />
Katsokaapa joskus edellisen vuoden<br />
muistikirjaa – sitä, joka vielä<br />
vähän aikaa sitten tuntui korvaamattomalta?<br />
Se on täynnä<br />
erilaisia merkintöjä, joista ei<br />
enää saa mitään selvää. Kiireisimmät päivät<br />
on töherretty täyteen erilaisia tapaamisia, ja<br />
mahdollisesti tärkeitäkin tietoja on pyyhitty<br />
kiireessä yli. Puhelinmuistiossa on joidenkin<br />
kohdalla yksi nykyinen ja kuusi edellistä<br />
numeroa. Sähköisessä muodossa olevalla<br />
kalenterilla näitä ongelmia ei ole. Kalenteriohjelma<br />
on yksi taskumikron kulmakivistä,<br />
mutta mahtuu taskumikroon paljon muutakin.<br />
Korvaa muistikirjan<br />
Kämmenmikro on perinteisen muistikirjan<br />
ja sen kehittyneiden muotojen, kuten Filofaxin,<br />
korvaaja. Siinä on kaikki se, mikä muistikirjassa<br />
pitääkin olla. Tapaamiskalenteri on<br />
itsestäänselvyys, ja yleensä allakassa on niin<br />
kuukauden, viikon kuin yhden päivänkin<br />
näytöt. Hälytyksiä voi asettaa muistuttamaan<br />
tärkeimmistä tapaamisista. Toistuvat<br />
tapahtumat, kuten viikkopalaverit, hoituvat<br />
automaattisesti.<br />
Laskin ja puhelinmuistio sekä muistilappujen<br />
kirjoitus kuuluvat myös kämmenmikroihin<br />
perusasioina. Nykyisin<br />
taulukkolaskenta on melkein pakollinen<br />
lisävaruste. Myös tietoliikenne<br />
on oltava mahdollista ainakin sähköpostin<br />
lukemiseksi ja <strong>Internet</strong>iinkin<br />
VEIKKO REKUNEN<br />
KUVAT: TIMO SIMPANEN<br />
Matkustavan taskutoimisto<br />
Yhä enemmän tiedonkäsittelyvoimaa pakataan yhä pienempään tilaan.<br />
Windowsinkin saa jo mahtumaan kämmeneen. Toimistosta tutut<br />
ohjelmat saa taskumikroon kevennettyinä versioina ja tietoliikenneominais<strong>uudet</strong><br />
vähintään lisävarusteena. Taskumikrolla voi hoitaa<br />
suuren osan perinteisen pöytämikron toiminnoista ja vähän enemmänkin.<br />
Vertailu<br />
T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
alkaa jo kämmenmikroilla päästä. Lisäksi<br />
useisiin laitteisiin on saatavissa monenlaisia<br />
lisäohjelmia, sekä kaupallisia että <strong>Internet</strong>issä<br />
jaeltavia.<br />
Elektronisessa muodossa olevaa tietoa on<br />
helppo muokata. Tapaamisaikoja ja -paikkoja<br />
voi muuttaa ilman sekasotkua ja tietoa<br />
on myös paljon helpompi etsiä ja löytää kuin<br />
perinteisestä muistikirjasta. Suuremman<br />
tekstimäärän syöttö sen sijaan vaatii kunnollisen<br />
näppäimistön, mikä pienissä laitteissa<br />
ei ole edes mahdollinen.<br />
Muistikirjaan kirjoitettava tieto on tavallisesti<br />
ollut vähäistä perustietoa. Nykyiset<br />
kämmenmikrot ovat kuitenkin todellisia<br />
mukana kulkevia tietopankkeja, toimistoja<br />
poissa toimistosta. Niillä pystyy tekemään<br />
sellaisiakin tehtäviä, joihin ennen on vaadittu<br />
sylimikro.<br />
Perusasiat kunnossa<br />
Kaikilla vertailumme koneilla sujuu mukavasti<br />
niin kalenterin pito, laskimen käyttö,<br />
puhelinmuistion laadinta kuin lyhyiden<br />
tekstien kirjoittaminenkin. Melkein kaikilla<br />
onnistuu myös pitempien tekstien muokkaaminen<br />
ja taulukkolaskenta.<br />
Yhteensopivuus yleisimpien toimisto-ohjelmien<br />
kanssa on tullut ja tulee yhä tärkeämmäksi.<br />
On ymmärrettävää, että Microsoftin<br />
kehittämässä Windows CE -käyttöjärjestelmässä<br />
yhteensopivuus nimenomaan<br />
Microsoftin omiin ohjelmiin on ollut olennaisen<br />
tärkeää. Muissakin koneissa yhteen-<br />
sopivuus Microsoftin ohjelmiin on osoittautunut<br />
tärkeäksi ominaisuudeksi.<br />
Huonojakin puolia<br />
Käyttövirran hankkiminen kämmenmikroihinkaan<br />
ei käytännössä ole enää mikään ongelma.<br />
Niissä käytetään nykyisin melkein<br />
poikkeuksetta tavallisia, vaikka huoltoasemalta<br />
saatavia sauvaparistoja ja muistinvarmennukseen<br />
käytetään edelleen litteitä nappiparistoja.<br />
Huonot puolet ovat selvät, kun ajattelee<br />
laitteiden kokoa. Paristot antavat käyttövirtaa<br />
muutamaksi kymmeneksi tunniksi. Käytännössä<br />
aktiivista käyttöaikaa tulee päivittäin<br />
vähän, joten paristojen vaihtoväli voi<br />
silti parhaimmillaan olla useita kuukausia.<br />
Jos käytetään esimerkiksi korttimodeemia,<br />
voi virta loppua yllättävänkin pian. Useimpiin<br />
laitteisiin on saatavissa ladattava akku<br />
ja/tai virtalähde ainakin lisävarusteena.<br />
Paristojen tilan kertominen saisi olla jokaisessa<br />
laitteessa. Selkeintä on käyttää pylvästä,<br />
joka kertaa tilanteen yhdellä silmäyksellä.<br />
Kaikissa vertailumme laitteissa ei näin<br />
selkeää näyttöä ole. Heikoin tilanne on<br />
Sharp ZR-5800:ssa, jossa paristojen tilaa ei<br />
voi tarkastaa lainkaan, ja Philipsin Velo<br />
1:ssä, jossa paristojen tilaa ei saa tarkastettua<br />
kuin summittaisesti.<br />
Pieneen, kämmeneen mahtuvaan laitteeseen<br />
ei voi saada kovin hyvää näppäimistöä.<br />
Kaikki valmistajat eivät tosin tunnu edes<br />
yrittäneen, koska parhaiden ja huonoimpien<br />
näppäimistöjen ero on selvä. Kosketusnäytön<br />
yleistyminen on helpottanut hiukan tilannetta,<br />
mutta näppäimistojen erot ovat<br />
suuret. Silti näppäimistö on yleensä se väline,<br />
jolla tiedot siirretään kämmenkoneen<br />
muistiin. Poikkeuksena tästä on Pilot, jota<br />
käytetään pelkästään kynällä.<br />
Toinen murheenkryyni näppäimistön lisäksi<br />
on nestekidenäyttö. Hyvässä valossa<br />
hennotkin pienet merkit näkyvät, mutta vähänkin<br />
hämärämmässä näytöstä ei saa mitään<br />
selvää. Taustavalo parantaa tilannetta,<br />
mutta aina ei sekään riitä. Lisäksi näyttö kuluttaa<br />
paljon virtaa.<br />
Erityisen selvästi näytön heikkoudet tulevat<br />
esille Windows CE -mikroissa, joissa tavallista<br />
Windows 95 -näyttöä matkivat kirjaimet<br />
ovat hentoja ja hankalia nähdä muutoin<br />
kuin hyvissä valaistusoloissa. Toki voi<br />
käyttää suurempaa ja näkyvämpää kirjainkokoa,<br />
mutta se taas pienentää työtilaa.<br />
Muissa laitteissa ei ole tarvinnut pysyttäytyä<br />
tällaisissa tiukoissa raameissa, joten niiden<br />
näytöstä saa paremmin selvää. Pienen<br />
työtilan ongelma on kuitenkin kaikissa koneissa.<br />
Windows CE<br />
Kämmenmikrojen markkinatilanne alkoi<br />
muuttua, kun Microsoft julkisti Windows<br />
CE -käyttöjärjestelmän. Se mahdollisti Windowsin<br />
olennaisten osien sijoittamisen<br />
muutaman megatavun muistiin. Microsoft<br />
määritteli myös ne ohjelmat, jotka Windows<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 53
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
U.S. Roboticsin Pilot 5000 -laitetta käytetään kynällä. Laite tunnistaa<br />
omat Graffiti-aakkoset, jotka kirjoitetaan näytön alareunassa olevaan<br />
tunnistusalueeseen.<br />
CE -kämmenmikrossa on oltava.<br />
Vertailuajankohtana saatavissa<br />
oli vain yhdysvaltalainen<br />
versio CE-käyttöjärjestelmästä.<br />
Myöhemmin syksyllä on luvassa<br />
eurooppalainen versio, joka tukee<br />
myös ääkkösiä. Heti perään<br />
on tulossa CE 2.0 -versio, jonka<br />
pitäisi olla kansainvälinen alusta<br />
lähtien.<br />
Microsoftin tiukka määrittely<br />
on saanut aikaan sen, että kaikki<br />
Windows CE -käyttöjärjestelmällä<br />
toimivat mikrot<br />
ovat melkein identtisiä.<br />
Kaikissa on neljä megatavua<br />
ROM-muistia ja<br />
vähintään kaksi megatavua<br />
RAM-muistia. Käyttökelpoisissa<br />
laitteissa RAM-muistia on<br />
vähintään neljä megatavua, mieluummin<br />
enemmän. Laitemäärityksiin<br />
kuuluu myös IrDA-yhteensopiva<br />
infrapunaliitäntä.<br />
Paristojen kestoa Windows<br />
CE -mikroissa mitataan määrityksen<br />
mukaan perusilmoituksella,<br />
ovatko paristot vielä kelvolliset<br />
vai onko virta jo loppu-<br />
54 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
U.S. Robotics Pilot 5000:n Windows-ohjelmassa<br />
oleva Hot-<br />
Sync-toiminto päivittää automaattisesti<br />
pöytäkoneen kalenterin<br />
ja taskukalenterin ristiin.<br />
massa. Vertailumme laitteista<br />
ainoastaan Windows CE -mikroihin<br />
kuuluu verkkovirtalaite<br />
jo perusmallin varustuksiin.<br />
Windows CE -mikrojen ohjelmat<br />
ovat myös yhtäläiset.<br />
Käyttöjärjestelmään liittyvät kevennetyt<br />
versiot Wordista, Excelistä<br />
ja <strong>Internet</strong> Explorerista sekä<br />
sähköpostiohjelmasta. Kalenteri,<br />
osoitemuistio ja tehtävälista<br />
ovat myös kaikissa mikroissa samanlaiset.<br />
Microsoftin HPC-mikroiksi<br />
(Handheld PC) kutsumien laitteiden<br />
tiedostonhallinnasta vastaa<br />
oma HPC Explorer -ohjelma,<br />
jonka avulla voi synkronoida<br />
ajanhallintaan liittyvät tiedot<br />
ja siirtää teksti- ja taulukkolaskentatiedostoja<br />
pöytäkoneen ja<br />
kämmenmikron välillä.<br />
HPC Explorer huolehtii tarvittavista<br />
muunnoksista Windows<br />
CE -perusmäärittelyyn<br />
kuuluvien ohjelmien kesken.<br />
Vertailumme yhdysvaltalaiset<br />
mallit eivät hyväksyneet tiedostoja,<br />
joiden nimissä oli skandinaavisia<br />
merkkejä. Oletettavasti<br />
eurooppalaisessa versiossa<br />
tilanne on jo toinen.<br />
Windows CE:n tiedostot<br />
ovat yhteensopivia nimenomaan<br />
Office 95 -paketin ohjelmien<br />
kanssa. Suomeen toimitettavissa<br />
laitteissa lienee jo kaikissa<br />
HPC Explorerin versio<br />
1.1, joka hallitsee myös Office<br />
97 -paketin tiedostomuodot ja<br />
toimii Windows 95:n lisäksi<br />
Windows NT 4.0 -käyttöjärjestelmässä.<br />
Microsoftilta on saatavissa<br />
myös ohjelma pelkkään<br />
tiedostomuotojen muutokseen<br />
tarvitsematta kytkeä kämmenmikroa<br />
pöytäkoneeseen.<br />
Tiedostot siirtyvät kohtuulli-<br />
HP:n CE-mikrossa on näppäimistön<br />
keskellä vaihtoehtoisesti<br />
toimiva numeronäppäimistö.<br />
sen hyvin koneesta toiseen. Esimerkiksi<br />
Excelistä siirtyvät moniosaiset<br />
taulukot, mutta graafiset<br />
kuvaajat eivät. Wordista siirtyvät<br />
perusmuotoilun ohella esimerkiksi<br />
tekstiin ympätyt kuvat,<br />
mutta muun muassa taulukot<br />
menevät sekaisin.<br />
Kalenteri- ja osoitetiedot siirretään<br />
pöytäkoneesta kämmenmikroon<br />
siten, että osoitetiedot<br />
menevät omaan tiedostoonsa,<br />
kalenteritiedot omaansa ja tehtävälistat<br />
omaansa. Kahta viimemainittua<br />
voidaan kuitenkin<br />
tarkastella kalenterisovelluksessa<br />
samanaikaisesti.<br />
Kun määrittelyt ovat näin<br />
tiukat, CE-mikrojen valmistajat<br />
voivat kilpailla pääasiassa laitteen<br />
lisukkeilla, kuten valmiilla<br />
tietoliikennekomponenteilla,<br />
muistitilalla, näytön koolla ja lisäohjelmilla.<br />
Näiden myötä saadaan<br />
aikaan joitain eroja, mutta<br />
on muistettava, että vertailun<br />
laitteet ovat Yhdysvaltain markkinoille<br />
tehtyjä. Esimerkiksi ohjelmatarjonnasta<br />
ei tässä vai-<br />
Kun avaa Psion Series 5 -taskumikron, sen näppäimistö<br />
liukuu eteenpäin parin senttimetrin verran.<br />
Series 5:ssä on vertailun paras näppäimistö.
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
HP:n, Philips Velo 1:n ja Pilot 5000:n vakiotoimitukseen kuuluu kunnollinen telakointiasema. Myös Casiossa<br />
on eräänlainen liitäntäyksikkö mukana. Psionin Series 5:ssä on pelkkä tiedonsiirtokaapeli ja ohjelma.<br />
Muissa mikroissa kaapeli on lisävaruste.<br />
heessa voida tehdä pitemmälle<br />
meneviä johtopäätöksiä.<br />
Jos ei millään jaksa odottaa<br />
eurooppalaisten Windows CE -<br />
mikrojen tuloa markkinoille, on<br />
apua löydettävissä ohjelmatarjonnasta.<br />
ArtSoftin ArtSKey mahdollistaa<br />
näppäimistön muunnoksen<br />
skandinaaviseksi. Näppäinhatuissa<br />
oleva kuva ei tietenkään<br />
muutu, mutta se ei ole kovin<br />
kummoinen haitta. Kun homma<br />
käy näin näppärästi, on aihetta<br />
ihmetellä, miksei Microsoft ole<br />
rakentanut jo peruskäyttöjärjestelmään<br />
samaa mahdollisuutta.<br />
Windows CE -rintama kehittyy<br />
kiireellä. Käyttöjärjestelmän<br />
uusin versio 2.0 on jo tulossa.<br />
Kaikki vertailumme laitteiden<br />
valmistajat lupaavat web-sivuillaan<br />
päivittää laitteisiin uuden<br />
käyttöjärjestelmäversion joko ilmaiseksi<br />
tai pientä korvausta<br />
vastaan, hiukan riippuen siitä,<br />
milloin laite on hankittu.<br />
Muu kuin Windows?<br />
Kaikki kämmenmikrojen valmistajat<br />
eivät ole hypänneet<br />
Windows CE -kyytiin ainakaan<br />
vielä. Yhteensopivuus on kuitenkin<br />
osoittautunut niin tärkeäksi,<br />
että ne pyrkivät tarjoamaan<br />
tiedostomuotojen muunnoksia<br />
ja jatkokäsittelyä myös<br />
sellaisissa kämmenmikroissa,<br />
joissa ei Windowsia ole.<br />
Osittain nämä ei-Windowslaitteet<br />
ovat parempia kuin<br />
Windows CE -kämmenmikrot.<br />
Pocket Word esimerkiksi ei kykene<br />
muotoilemaan kappaleita<br />
muutoin kuin käyttämällä pöytäkoneesta<br />
tuotua kappaletta<br />
muotoilumallina. Sen sijaan<br />
Sharp ja Psion, etenkin Series 5,<br />
tarjoavat hyvinkin monenlaisia<br />
muotoilumahdollisuuksia. Series<br />
5 osaa tuoda tekstiin jopa<br />
Wordin tyylejä ja tehdä niistä<br />
oman tyyligallerian.<br />
Jos lopullinen muotoilu tehdään<br />
pöytäkoneella, ei käsitietokoneen<br />
ominaisuuksilla ole<br />
suurta merkitystä. Jos taas ei,<br />
joutuvat Windows CE -käyttäjät<br />
rakentamaan itselleen oman<br />
muotoilumallivaraston pöytäkoneella.<br />
Kaiken kaikkiaan minkään<br />
kämmenmikron yhteys pöytäkoneen<br />
tiedostoihin ei ole täydellinen.<br />
Jotain jää aina muun-<br />
Nokian Communicatorissa on<br />
akun varaustilasta kertova selkeä<br />
näyttö. Näyttö onkin tarpeen, sillä<br />
laitteen puhelinosa tyhjentää<br />
käytössä akun turhan nopeasti.<br />
Philipsin Velo 1:ssä on kannessa äänitysnappi, jonka avulla voi tehdä<br />
muistiinpanoja avaamatta mikroa. Reunassa oleva puhelinliitäntä<br />
korvautuu Eurooppa-versiossa toisella liittimellä ja maakohtaisella<br />
puhelinjohdolla.<br />
CE-kauhukuvia<br />
Windows CE -käyttöjärjestelmä<br />
on jo nyt muokannut käsitietokonemarkkinoita,<br />
vaikka<br />
siitä on toistaiseksi olemassa<br />
ainoastaan Yhdysvaltain markkinoille<br />
suunnattu versio. Sekä<br />
CE-koneiden valmistajat että<br />
kilpailijat ovat tehneet uusia,<br />
entistä monipuolisempia laitteita<br />
kiristyvässä kilpailutilanteessa.<br />
Kehitys ei välttämättä ole<br />
pelkästään myönteistä, vaan tilanteessa<br />
piilee useita vaaroja.<br />
Kun laitteet monipuolistuvat,<br />
niiden perinteiset ominais<strong>uudet</strong><br />
ovat vaakalaudalla. Käsimikroja<br />
jo vuosia käyttäneet<br />
ovat tottuneet pitkiin käyttöaikoihin<br />
sekä pieniin ja selkeisiin<br />
ohjelmiin, jotka toimivat nopeasti<br />
ja luotettavasti.<br />
Joidenkin uhkakuvien mukaan<br />
pöytämikroista tutut päivitysseikkailut,ohjelmointivirheet<br />
ja yhä ahneemmat resurssisyöpöt<br />
ovat valtaamassa<br />
myös käsitietokoneet.<br />
Esimakua on jo saatu.<br />
Uusissa käsimikroissa on neljä<br />
tai kahdeksan megatavua<br />
muistia ja entistä nopeampi<br />
prosessori, samalla paristojen<br />
kesto on pudonnut alle puoleen.<br />
Kuitenkin laitteilla tehdään<br />
samoja asioita kuin ennenkin.<br />
Päivitysrumba on vasta alkamassa.<br />
Tällä hetkellä Windows<br />
CE on tehty pelkästään<br />
Yhdysvaltain markkinoille.<br />
Eurooppa-versio on tulossa<br />
markkinoille pikapuoliin,<br />
mutta heti perään tulee myös<br />
CE 2.0 -versio. Windows CE<br />
2.0:n pitäisi suoraan olla myös<br />
kansainvälinen versio. Pöytämikroista<br />
tuttu tilanne, jossa<br />
olemassaolevien tuotteiden sijasta<br />
myydään tulevaa, valtaa<br />
alaa.<br />
CE-koneiden valmistajat<br />
saattavat luvata ilmaisen päivityksen<br />
CE 2.0 -versioon. Koska<br />
koneen sisällä olevan ROMmuistin<br />
sisältöä ei voi korvata,<br />
päivitys saatetaan toimittaa<br />
laajennuskortilla, esimerkiksi<br />
Compact Flash -kortilla. Kortti<br />
syö usein ainoan laajennuspaikan,<br />
johon muuten olisi<br />
voinut laittaa esimerkiksi tallennuskapasiteettia<br />
tuovan<br />
muistikortin. Sähkönkulutus<br />
lisääntyy luonnollisesti entisestään.<br />
TOMMY LILJA<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 55
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Psion Sienassa laitteen avaaminen avaa myös pienen kannen, joka suljettuna peittää sarjaportin ja infrapunaliitännän<br />
alleen. Kansi on heiveröisen tuntuinen.<br />
tamatta, jotain katoaa tai jotain<br />
muuttuu eri muotoon. Ajan<br />
mittaan oppii laitteestaan ymmärtämään,<br />
mitkä muunnokset<br />
eivät kerta kaikkiaan onnistu.<br />
Alan uranuurtajiin kuuluva<br />
Sharp on vienyt ZR-5800-mallissaan<br />
integroinnin ja kosketuskynän<br />
käytön varsin pitkälle. Laitteessa<br />
on monia todella hienoja<br />
oivalluksia, kuten mahdollisuus<br />
kasata tietoja samaan kansioon<br />
56 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
vaikka kaikista eri sovelluksista.<br />
Myös piirto-ominais<strong>uudet</strong> ovat<br />
jo peruslaitteessa hyvät.<br />
Jos Sharp ZR-5800 hallitsisi<br />
uusimmat tiedostomuodot, sitä<br />
olisi helppo suositella joka paikan<br />
kämmenmikroksi. Ohjelmia<br />
tiedostomuotojen muutoksiin<br />
on saatavissa, mutta ne on<br />
erikseen hankittava. Sharpilla<br />
on myös melkein valmiina Windows<br />
CE -mikro, joka yhtiön<br />
pitkäaikaisenkämmenmikrotaustan huomioon ottaen voi olla<br />
kiinnostava tuote.<br />
Psionin Siena ja Series 3c<br />
ovat perinteisiä näppäimistön<br />
käyttöön pohjautuvia kämmenmikroja,<br />
joiden näppäimistöt<br />
ovat kokoonsa nähden varsin<br />
hyvät.<br />
Pienikokoinen Siena lienee<br />
kohdistettu enemmän perinteisen<br />
elektronisen muistikirjan<br />
käyttäjille, kun taas Series 3c on<br />
lähempänä mukana kulkevaa<br />
toimistoa. Kaikissa Psioneissa<br />
on OPL-ohjelmointikieli, jolla<br />
omien sovellusten tekeminen on<br />
mahdollista.<br />
Series 5 on Psionin huipputuote,<br />
joka sisältää melkein kaiken<br />
sen, minkä muut vertailun<br />
kämmenmikrot yhteensä. Se on<br />
joko samalla tasolla tai ylittää<br />
muut jokaisella osa-alueella, lukuunottamatta<br />
tulossa olevia<br />
sähköpostia ja web-selainta, jotka<br />
tämän hetken tietojen mukaan<br />
joutuu hankkimaan laitteeseen<br />
erikseen. Uudenlainen<br />
näppäimistö tekee Series 5:stä<br />
myös ergonomialtaan paremman<br />
kuin muut.<br />
U.S. Robotics Pilot 5000 kulkee<br />
omia latujaan. Tavoitteena<br />
on ollut tehdä pieni laite, joka<br />
kulkee vaikka rintataskussa mukana,<br />
ja jolla voi tehdä saman<br />
minkä perinteisellä muistikirjallakin.<br />
Tavoitteessa Pilot on onnistunut<br />
yllättävän hyvin. Pienen harjoittelun<br />
jälkeen laitteen kosketusnäyttöön<br />
kirjoittelee piirtomerkein<br />
melkein yhtä nopeasti<br />
kuin käsin pieneen muistikirjaan.<br />
Ohjelmayhteensopivuus ei<br />
kuitenkaan ole niin hyvä kuin<br />
joissain muissa laitteissa. Pilotista<br />
on juuri julkistettu uusi Palm-<br />
Pilot-malli, joka valitettavasti ei<br />
ehtinyt mukaan vertailuun.<br />
Nokia Communicator on erilainen<br />
laite kuin muut. GSMpuhelimen<br />
ja kämmenmikron<br />
yhdistelmä on ollut vuoden ver-<br />
Merkki Psion U.S. Robotics Sharp Psion Hewlett-Packard Philips<br />
Malli Siena Pilot 5000 ZR-5800 Series 3c LX320 Velo 1<br />
Hinta 1 295 / 1 590 mk 1 990 mk 2 990 mk 2 990 / 3 450 / 3 750 mk 5300 mk 5 390 mk<br />
Maahantuoja Oy Anglo-Nordic Ab Microdata Oy Perkko Oy Oy Anglo-Nordic Ab Hewlett-Packard Oy Philips Oy<br />
puhelin (09) 819 211 (09) 348 331 (09) 478 0500 (09) 812 9211 (09) 88 721 (09) 615 800<br />
faksi (09) 811 338 (09) 3483 3209 (09) 4780 5540 (09) 811 338 (09) 887 2277 (09) 6158 0901<br />
http:// www.anglo.fi www.microdata.fi www.perkko.fi www.anglo.fi www.hpfin.fi www.philips.fi<br />
Valmistaja Psion U.S. Robotics Sharp Psion Hewlett-Packard Philips<br />
http:// www.psion.com www.usr.com www.sharp-usa.com www.psion.com www.hp.com www.velo1.com<br />
Koko (l*s*k) 150x73x19 120x80x16 170x100x25 mm 165x85x22 183x94x29 171x95x32<br />
Paino 183 g 160 g 390 g 275 g 442 g 430 g<br />
Paristot 2xAAA, 1xCR1620 2xAAA 2xAA, 1xCR2032 2xAA,1xCR1620 2xAA, 1xCR2032 2xAA, 1xCR2032<br />
Näytön koko (mm) 65x45 60x60 130x69 127x44 155x60 118x60<br />
Näytön tarkkuus 240x160 160x160 320*240 480x160 640x240 480x240<br />
Taustavalo � � � *1) � �<br />
Muisti (RAM) 512 Kt / 1 Mt 512 Kt 2 Mt 1 Mt / 2 Mt 4 Mt 4 Mt<br />
Kosketusnäyttö � � � � � �<br />
Käyttöaika 40 h *2) 60 h 80 h 20 h 20 h<br />
Liitännät RS-232 *3), IrDA Oma IrDA, Oma RS-232 *3), IrDA RS-232 *3), IrDA RS-232 *3), IrDA<br />
Korttipaikat � � PC-Card 2xSSD PC-Card, Compact Flash Compact Flash, DRAM<br />
Käyttöjärjestelmä Epoc/16 Oma Oma Epoc/16 Windows CE Windows CE<br />
Tekstinkäsittely � � � � � �<br />
Taulukkolaskenta � � � � � �<br />
Sähköposti/www �/� �/� �/� �/� �/� �/�<br />
Äänimuistio � � � � � �<br />
Pöytäkoneyhteys 695 mk telakointikehys 740 mk *4) 695 mk telakointikehys telakointikehys<br />
Verkkovirtalaite lisävaruste � lisävaruste lisävaruste � �<br />
*1) 2 Mt:n mallissa valinnaisena,<br />
*2) paristojen vaihtoväli keskivertokäytössä 3 kk,<br />
*3) Epästandardi liitin, *4) Pelkkä ohjelma 380 mk,<br />
*5) IrDA-yhteydellä, sarjakaapeli ostettava erikseen
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
ran alallaan ainoa. Sähköpostin<br />
käyttö ja web-sivujen selailu onnistuu<br />
laitteella yllättävän hyvin.<br />
Yhteensopivuus pöytäkoneen<br />
ohjelmien kanssa ei kuitenkaan<br />
ole niin hyvä, että laite riittäisi<br />
mukana kulkevaksi toimistoksi.<br />
Lähitulevaisuudessa tulossa<br />
on muitakin Communicatorin<br />
kaltaisia laitteita. Sharpilla on jo<br />
valmis puhelin, jossa on kosketusnäyttö.<br />
Kiinnostava laite on<br />
kämmenmikroja vain vähän<br />
suurempi Toshiba Libretto, jossa<br />
on värinäyttö, kiintolevy ja<br />
Windows 95. Sen hinta on kuitenkin<br />
noin kolminkertainen tavalliseen<br />
kämmenmikroon verrattuna,<br />
joten ainakaan nykyi-<br />
sellään se ei kilpaile<br />
vertailumme laitteiden<br />
kanssa.<br />
Lelu vai<br />
hyötyesine?<br />
Edelleenkin elektroninen<br />
muistikirja<br />
herättää naurua ja<br />
jopa pilkallista puhetta.<br />
Mutta onko<br />
järkeä kirjoittaa ensin<br />
tärkeät asiat kynällä muistikirjaan<br />
ja siirtää ne siitä sitten<br />
pöytämikroon. Miksei tietoja<br />
kirjoiteta heti elektroniseen<br />
muotoon?<br />
Varsinainen hyöty elektronisesta<br />
muistikirjasta saadaankin<br />
Psion Series 5:n mukana tuleva PsiWin versio 2.0 on tehty Windows<br />
95:lle. Se lisää työpöydälle ja Resurssienhallintaan My Psion -kuvakkeen,<br />
jonka avulla tiedostoja voi käsitellä samoin kuin Windowsin<br />
Oma tietokone -kuvaketta napsauttamalla.<br />
Psion Nokia Casio<br />
Series 5 Communicator 9000 Cassiopeia A-11E<br />
5 490 mk 5 900 mk Ei tiedossa<br />
Oy Anglo-Nordic Ab Nokia Mobile Phones Ei tiedossa<br />
(09) 819 211 010 5051<br />
(09) 811 338 010 505 5768<br />
www.anglo.fi www.nokia.fi<br />
Psion Nokia Casio<br />
www.psion.com www.nokia.com www.casiohpc.com<br />
170x90x23 186x63x36 175x92x27<br />
354 g 939 g 380 g<br />
2xAA ja 1xCR2032 Akku 2xAA, 1xCR2032<br />
133x50 118x37 118x60<br />
640x240 640x200 480x240<br />
� � �<br />
8 Mt 2 Mt 4 Mt<br />
� � �<br />
35 h 2h / 30 h 20 h<br />
RS-232 *3), IrDA RS-232 *3), IrDA RS-232 *3), IrDA, Oma<br />
Compact Flash � PC-Card<br />
Epoc/32 Geos Windows CE<br />
� � �<br />
� � �<br />
tulossa/tulossa �/� �/�<br />
� � �<br />
� *5) �<br />
lisävaruste � �<br />
Kaikissa Psionin laitteissa on pikakäynnistyskuvakkeet tärkeimmille<br />
ohjelmille. Kuvassa mallin 3c käynnistyspainikkeet.<br />
vasta, kun tietoa saa helposti<br />
siirrettyä siitä pöytäkoneeseen ja<br />
taas takaisin.<br />
Yhteensopivuus nykyisiin<br />
toimisto-ohjelmiin on tullut yhä<br />
tärkeämmäksi kämmenmikrojen<br />
ominaisuudeksi.<br />
Yhteys pöytäkoneeseen toimii<br />
CE-mikroissa ja eräissä<br />
muissa siinä mielessä automaattisesti,<br />
että tiedostot muuntuvat<br />
läpinäkyvästi laitteisiin sopiviksi.<br />
Tämäkin on käyttömukavuutta<br />
parhaimmillaan.<br />
Sharpin perusmallissa ylimääräistä<br />
työtä aiheuttaa se, että<br />
tiedostot on ensin tallennettava<br />
tiettyyn muotoon pöytäkoneessa.<br />
Lisäohjelmilla tämäkin ylimääräinen<br />
askel olisi vältettävissä.<br />
Nokiassa ja Pilotissa ongelmia<br />
pöytäkoneen ohjelmien<br />
kanssa on enemmänkin.<br />
Toimituksen valinta<br />
Monessa yhteydessä ikivanha<br />
kynä-muistikirjayhdistelmä on<br />
edelleen riittävä ja jopa lyömätön.<br />
Mutta jo pelkästään pöytäkoneessa<br />
olevan tiedon mukana<br />
kuljettaminen riittää perusteeksi<br />
työntää povitaskuun pienikin<br />
elektroninen muistikirja. Ja jos<br />
tietoa on tien päällä muokattava,<br />
kenties oltava yhteydessä<br />
muualle, kämmenmikro puoltaa<br />
varmasti paikkaansa.<br />
Onko tulevaisuus sitten Windows<br />
CE:n? Ohjelmatuotanto<br />
CE-mikroille paisuu Yhdysvalloissa<br />
koko ajan. Nähtäväksi jää,<br />
ovatko nuo kaikki sovellukset<br />
suunnattuja ainoastaan yhdysvaltalaisten<br />
versioiden käyttäjille.<br />
Jos ovat, niin Psion Series 5<br />
saattaa eurooppalaisena tuotteena<br />
polkea kaikki muut jalkoihinsa.<br />
Vertailussa on mukana pääasiassa kahdentyyppisiä tuotteita.<br />
Mahdollisimman pienikokoista, lähinnä kalenterin korvaavaa<br />
laitetta hakevalle vaihtoehdot ovat Psion Siena ja U.S.<br />
Robotics Pilot 5000.<br />
Muut laitteet kilpailevat vaativammasta käyttäjäryhmästä,<br />
joka kalenterin lisäksi haluaa esimerkiksi toimisto-ohjelmia<br />
ja tietoliikenneyhteyksiä. Nämä laitteet ovat myös selvästi<br />
kalliimpia. CE-mikrojen paras on tällä hetkellä HP.<br />
Toimituksen valinnaksi asti emme kuitenkaan valinneet yhtään<br />
CE-mikroa, sillä ne ovat vielä liikaa tulevien lupausten<br />
varassa.<br />
■ Psion Series 5<br />
Psion Series 5 sisältää lähes kaikkien muiden laitteiden parhaat<br />
puolet. Siinä on käytössä kaikki nykyaikaiset tekniikat,<br />
toimiva PC-yhteys ja monipuoliset ohjelmat. Puutelistalle<br />
jää tässä vaiheessa ainoastaan WWW-selain ja sähköpostiyhteys,<br />
joita ei vielä vertailun tekohetkellä ollut julkistettu.<br />
■ Psion Siena<br />
Mahdollisimman edullista ja kevyttä kalenterinkorvaajaa hakevalle<br />
Siena on hyvä valinta. Ohjelmavalikoima on jo vakiona<br />
mittava ja lisävarusteena hankittavan PC-yhteysohjelman<br />
kanssakin hinta on vielä alle 2000 markkaa.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 57
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Kämmenmikrojen historia<br />
K ämmenmikroilla<br />
on lyhyt<br />
historia ja lupaava<br />
tulevaisuus. Tieteiskirjallisuudessa<br />
tunnettiin jo<br />
kymmeniä vuosia ennen mikrotietokoneiden<br />
keksimistä<br />
unelma mukana kulkevasta<br />
tietopankista. Eri nimillä kulkevat<br />
yhteyslevyt tai puhelimet<br />
ovat osoittaneet, kuinka ihminen<br />
on halunnut vapautua paikan<br />
kahleista myös viestinnän<br />
ja tiedonkäsittelyn suhteen.<br />
Kämmeneen mahtuvien<br />
mikrojen historia on yllättävän<br />
lyhyt, mutta samahan koskee<br />
matkapuhelimiakin. Kun kännykät<br />
ovat jo alkaneet vallata<br />
maata, voi vain odottaa, koska<br />
kämmenmikrot tekevät samoin.<br />
Ensi askeleet on jo otettu.<br />
Ensimmäinen mikro, jota<br />
hyvällä tahdolla voisi kutsua<br />
kämmenmikroksi, oli Tandy<br />
100. Kooltaan sitä ei voinut<br />
verrata nykyisiin kämmenmikroihin,<br />
mutta monet lehtimiehet<br />
muistavat, kuinka se<br />
kulki helposti mukana jutuntekomatkoilla.<br />
Ensimmäiset varsinaiset<br />
kämmenmikrot saivat<br />
kuitenkin odottaa 1980-luvun<br />
loppupuolelle, jolloin tekniikka<br />
mahdollisti niiden kehittymisen.<br />
Uranuurtajia tällä alalla ovat<br />
olleet Hewlett-Packard, Psion,<br />
Casio ja Sharp. Niillä kaikilla<br />
on ollut perinteisen muistikirjan<br />
korvaajia jo kymmenen<br />
vuoden ajan.<br />
Hyvä esimerkki varhaisista<br />
kämmenmikroista on Sharp<br />
58 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
IQ-7000. Se avautui muistikirjamaisesti<br />
pituussuuntaan, sen<br />
näppäimistö oli aakkosellinen,<br />
näyttö pieni ja koko rakenne<br />
hentoinen. Mutta silläkin pystyi<br />
pitämään tietonsa tallessa<br />
kyllin hyvin.<br />
Cambridge Computer Z88<br />
oli historiaan päässeen Clive<br />
Sinclairin luomus, kilon painoinen<br />
kannettava. Se oli tavallisen<br />
A4-arkin kokoinen ja parin<br />
sentin paksuinen musta<br />
möhkäle. Pienen näytön haittoja<br />
oli koetettu torjua esittämällä<br />
näytön oikeassa laidassa<br />
koko sivun kuva pikselikarttana.<br />
Kone ei ollut yhteensopiva<br />
kuin itsensä kanssa, mutta raakaa<br />
tietoa saattoi kyllä siirtää<br />
sen ja DOS-pöytäkoneen välillä.<br />
Psionin kapulamaiset Psion<br />
Organiserit vetosivat tietynlaisiin<br />
markkinoihin, mutta<br />
niiden näppäinjärjestys ja surkean<br />
pieni näyttö hankaloittivat<br />
niiden käyttöä. Psion otti<br />
opikseen, ja teki Series 3:n, joka<br />
on ensimmäinen jonkinlaiseen<br />
menestykseen yltänyt kämmenmikro.<br />
Psion Series 3 oli hyvä<br />
kompromissi erilaisten vaatimusten<br />
välillä nimenomaan<br />
ajateltaessa pöytäkoneesta erillistä<br />
muistikirjaa. Sen näppäimistöllä<br />
jaksoi kirjoitella hiukan<br />
pidempäänkin, ja siinä oli<br />
aivan riittävä ohjelmisto aina<br />
omaa OPL-ohjelmointikieltä<br />
myöten. Pöytäkoneyhteys oli<br />
alkuvaiheissaan ongelmallinen<br />
siten, että muistikirjan tietoja<br />
HP:n kokemus taskumikroista on peräisin tekniikan opiskelijoiden<br />
keskuudessa suosiota saavuttaneista tieteislaskimista. Näistä<br />
edelleen kehittämällä HP työntyi taskumikromarkkinoille.<br />
Tandyn TRS-80-mikrossa oli oma nestekidenäyttö ja se muistutti<br />
siksi nykyisiä kämmenmikroja. Laite testattiin Tietokone-lehden<br />
numerossa 5/85. Ulkomitoiltaan se muistuttaa nykyisiä muistikirjamikroja.<br />
ei voinut ylläpitää pöytäkoneella.<br />
Muuten tiedon siirto<br />
sujui silläkin hyvin.<br />
Samaan aikaan Atari koetti<br />
Portfoliollaan vallata DOS-yhteensopivienmuistikirjakoneiden<br />
markkinoita. Se pystyi periaatteessa<br />
käyttämään DOSohjelmia,<br />
joskin pieni näyttö<br />
teki joidenkin ohjelmien käytöstä<br />
vaikeaa, eikä muistiakaan<br />
ollut riittävästi kunnollisten<br />
ohjelmien ajoon. Sillä saattoi<br />
kirjoittaa tekstiä kohtalaisen<br />
kelvollisesti, laskea Lotus-yhteensopivallataulukkolaskimella<br />
sekä pitää kalenteria ja<br />
osoiteluetteloa. Myös tiedonsiirto<br />
Portfolion ja pöytäkoneen<br />
välillä onnistui. Mitä lie<br />
jäänyt Atarista puuttumaan,<br />
kun kohtalaisen toimiva näppäimistökään<br />
ei riittänyt ajamaan<br />
sitä kilpailijoiden edelle.<br />
Siirryttäessä 1990-luvulle<br />
Psionin Series 3 sai kovia kilpailijoita.<br />
Esimerkiksi Sharp<br />
IQ-8500M oli muistinsa ja integroitujenmuistikirjaominaisuuksiensa<br />
puolesta hyvä<br />
muistikirja, jolla on käyttökelpoinen<br />
yhteys DOS-koneeseen<br />
ja Windowsiin, jonka tiedonhallintaohjelmiin<br />
saattoi siirtää<br />
ja tuoda tietoa. Sharpilla oli<br />
hiukan suurempia DOS-mikroja,<br />
kuten PC-3000, mutta<br />
Windows 3 tuli juuri silloin ja<br />
tuhosi näiden mikrojen mahdollis<strong>uudet</strong>.<br />
Casio pitäytyi perinteisemmässä<br />
elektronisessa muistikirjassa,<br />
jonka huippua tuolloin<br />
edusti pelkistetyimmillään SF-<br />
9500. Siinäkin voitiin tietoa<br />
siirtää tiettyjen pöytäkoneen<br />
tiedonhallintaohjelmien välillä.<br />
Mutta Casio on ollut mark-<br />
80-luvun lopulla taskumikromarkkinoilla olivat vahvoilla Casio,<br />
HP, Sharp ja Psion. Sharp ja Casio lähestyivät taskumikromarkkinoita<br />
laajennetuilla taskulaskimilla, joihin sai jopa tulostimen ja<br />
nauhamuistin.
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
kinajohtaja vielä pienemmissä<br />
laitteissa, rannekellomuistioissa,<br />
aivan viime aikoihin<br />
saakka.<br />
Esimerkiksi DBX-100rannekelloon<br />
on saatu mahdutettua<br />
tapaamiskalenteri,<br />
puhelinmuistio ja muistilapputoiminto.<br />
Kellon käyttökelpoisuutta<br />
rajoitti ja rajoittaa<br />
edelleen muistin pienuus<br />
ja mahdottomuus siirtää tietoa<br />
pöytämikroon. Timexin<br />
Data Link korjasi tämänkin<br />
ongelman osittain, se pystyy<br />
lukemaan pöytäkoneen tietoa<br />
näytöstä - toisin päin tie-<br />
don välittäminen ei vieläkään<br />
onnistu.<br />
HP 95LX otti lähtökohdakseen<br />
laskimen, mikä onkin<br />
luonnollista laskinfirmalle.<br />
Se sisällytti Lotus 1-2-3<br />
versio 2.2:n melkein kokonaan<br />
taskuun mahtuvaan kokoon.<br />
Taulukkolaskennan<br />
tukena oli monipuolinen talouslaskentaan<br />
soveltuva laskin.<br />
Laitteen näppäimistö oli<br />
ahdas, etenkin kun mukaan<br />
oli ahdettu erillinen numeronäppäimistö.<br />
Tämä ratkaisu<br />
oli laskentaan keskittymisen<br />
vuoksi hyvä, mutta teki<br />
muistilappujen kirjoittamisen<br />
vaivalloiseksi. Koneessa<br />
saattoi ajaa myös DOS-ohjelmia,<br />
ja laitteeseen sai kaikenlaisia<br />
lisäosia aina navigointia<br />
myöten.<br />
Poqet oli markkinoille tullessaan<br />
merkittävä tuote,<br />
maailman ensimmäinen taskukokoinenMS-DOS-tietokone.Peruskokoonpanossaan<br />
Poqet sisälsi juuri ja juu-<br />
ri riittävän varusohjelmiston,<br />
jossa mikään osatekijä ei ole<br />
kovin huomionarvoinen.<br />
Muistia lisäämälle se muuttui<br />
hyvin näppäräksi DOS-koneeksi,<br />
joka kykeni ajamaan<br />
suuriakin sovelluksia aina<br />
taulukkolaskennasta alkaen.<br />
Tiedonsiirtokin pöytäkoneen<br />
kanssa sujui mukavasti.<br />
Poqetilla oli kaikki mahdollis<strong>uudet</strong><br />
kaapata markkinat.<br />
Sen näyttö oli täysikokoinen<br />
80 merkkiä 25 rivillä,<br />
ja näppäimistössä oli harvinaista<br />
kyllä skandit paikallaan.<br />
Aika ei kuitenkaan ollut<br />
Psionin läpimurtotuote tietokonemarkkinoilla oli Organisertaskutieturi.<br />
Organiser II:ta valmistetaan edelleen ja siihen voi<br />
törmätä käytännössä esimerkiksi lentokoneessa, kun tekee verovapaita<br />
ostoksia.<br />
ilmeisesti kypsä, vaikka kone<br />
sinänsä oli hyvinkin kelvollinen.<br />
Hinta kuitenkin karkotti<br />
pois monia kiinnostuneita<br />
ostajia.<br />
Kämmenmikrojen kehitys<br />
tuntuu saaneen uutta puhtia<br />
etenkin virrankulutuksen pienennyttyä<br />
kohtuulliseksi, jolloin<br />
voidaan käyttää tavallisia<br />
sauvaparistoja. Vanhoja Psioneita<br />
ja Sharpeja kymmenen<br />
vuotta sitten käyttäneille nykypäivän<br />
kämmenmikrot<br />
ovat kuin toiselta planeetalta.<br />
Samat ongelmat niitä silti<br />
edelleen vaivaavat: pieni ja<br />
himmeä näyttö ja pikkuruinen<br />
näppäimistö. Mutta toiminnaltaan<br />
ja yhteensopivuudeltaan<br />
ne ovat hienoja koneita<br />
esi-isiinsä verrattuina.<br />
Mutta ilman näitä ensiaskeleita,<br />
ilman epäonnistumisia<br />
ja pienoisia voittojakin, ei<br />
nykypäivänä olisi olemassa<br />
kämmenmikroja, joita voi<br />
käyttää niin monipuolisesti<br />
kuin tänään voi.<br />
Casio Cassiopeia A-11E<br />
Pienistä elektronisista muistikirjoistaan<br />
kokemusta hankkinut<br />
Casio siirtyi ensimmäisten<br />
joukossa Windows CE -rintamaan.<br />
Samalta valmistuslinjalta<br />
tulee myös Compaq Companion<br />
-nimellä kulkeva CE-mikro.<br />
Casiossa on muutama hyvin<br />
suunniteltu yksityiskohta. Näytön<br />
vasemmalla puolella on juuri<br />
peukalolle sopiva tila, josta<br />
kiinni pitämällä kone pysyy tukevasti<br />
käsissä. Näyttökin on<br />
kohtalaisen hyvä ja selkeä.<br />
Pitemmän käytön aikana Casion<br />
näyttö alkaa tummentua<br />
vasemmasta alakulmasta. Varsinaista<br />
ongelmaa tämä ei tuota,<br />
mutta kontrastin ero oikeaan<br />
reunaan on selvä.<br />
Casion näppäimet näyttävät<br />
muovisilta, mutta niiden toiminta<br />
on yllättävän tarkkaa.<br />
Kosketuskynän toiminta on erityisen<br />
napakka ja selkeä.<br />
Hyviä oivalluksia Casiossa<br />
tuntuu riittävän. Kalenterihälytys<br />
ilmaistaan äänimerkillä ja<br />
myös vilkkuvalla punaisella valolla.<br />
Valo on suuri, joten sen<br />
huomaa hyvin. Loppuun asti<br />
on mietitty myös valon sijoituspaikka,<br />
joka on laitteen päädyssä,<br />
joten laitetta taskussa pidettäessä<br />
se näkyy helposti. Kaikkein<br />
parasta on se, että hälytyksen<br />
saa vaimennettua laitteen<br />
ulkopuolelta erillisestä napista.<br />
Vaikka paristojen tilasta ei<br />
tulekaan muuta ilmoitusta kuin<br />
CE-mikrojen perusilmoitus, laite<br />
kertoo koska paristot on laitteeseen<br />
asennettu ja kuinka kauan<br />
laitetta on kyseisillä paristoilla<br />
käytetty. Tämä ei ole niin tehokas<br />
tapa kuin HP:n pylväs-<br />
näyttö, mutta parempi kuin ei<br />
mitään.<br />
Verrattaessa muihin CE-koneisiin<br />
Casio jää perusmallissaan<br />
häviölle lisälaitteiden suhteen.<br />
HP:n ja Philipsin tapainen<br />
telakointiyksikkö on saatavissa<br />
ainoastaan lisävarusteena, ja<br />
vaikka tavanmukainen sarjakaapeli<br />
tuleekin laitteen mukana, se<br />
ei käyttömukavuudeltaan ole läheskään<br />
telakointiyksikön veroinen.<br />
Vertailussa ollut A-11E-malli<br />
sisältää erillisen pienen liitäntäpalikan,<br />
jolla sarjakaapeli ja<br />
verkkolaite voidaan kytkeä toimintaan<br />
yhtä aikaa. Tässä mallissa<br />
tulee mukana myös ladattava<br />
akku ja kansainvälinen virtalähde,<br />
joka toimii Suomessa aivan<br />
normaalisti.<br />
Casiossa on PC-Card-paikka,<br />
mutta tietoa tuetuista korteista<br />
joutuu etsimään <strong>Internet</strong>istä.<br />
Erikoinen liitäntämahdollisuus<br />
on linkki Casion omiin digitaalikameroihin.<br />
Casio Cassiopeian tilanne on<br />
harmillisen kiharainen. Laite sinänsä<br />
on aivan hyvä, mutta<br />
maahantuojasta sen paremmin<br />
kuin laitteen hinnastakaan ei ole<br />
vielä selvyyttä. Kansainvälisten<br />
hintaluettelojen perusteella hinta<br />
on suunnilleen samaa luokkaa<br />
kuin muidenkin vertailumme<br />
CE-mikrojen.<br />
� Casio Cassiopeia<br />
A-11E<br />
Hinta: Ei tiedossa<br />
Valmistaja: Casio<br />
Maahantuoja: Ei tiedossa<br />
Lyhyesti: CE-mikrojen perustyyppi,<br />
joissa eräitä hyviä, käyttöä helpottavia<br />
yksityiskohtia. Toistaiseksi Yhdysvaltain<br />
markkinoille tehty.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 59
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Hewlett-Packard 320LX<br />
Windows CE -mikrojen joukossa<br />
HP pistää silmään monellakin<br />
tavalla. Sen näyttö on suurempi,<br />
joten se antaa enemmän tilaa<br />
nähdä tärkeää tietoa, ja laitteessa<br />
on tila sekä PC-Card-lisäkortille<br />
että Compact Flash -kortille.<br />
HP:n näppäimet toimivat<br />
kohtalaisen täsmällisesti, mutta<br />
kynän käyttö vaatii erityistä<br />
tarkkuutta. Haluttua kohtaa on<br />
melkein tökättävä, että laite reagoisi<br />
siihen. Virheitä sattuu tämän<br />
vuoksi aika usein. Pitemmän<br />
käytön aikana tähänkin<br />
tottuu niin, että virheiden määrä<br />
selvästi vähenee.<br />
Laitteessa on muista vertailumme<br />
CE-mikroista poiketen<br />
mahdollisuus määritellä haluttaessa<br />
osa näppäimistöstä perinteisen<br />
kaltaiseksi numeronäppäimistöksi,<br />
joka helpottaa numeroiden<br />
syöttämistä.<br />
Erikoismaininnan ansaitsee<br />
HP:n näyttö, joka on muiden<br />
CE-mikrojen näyttöä leveämpi.<br />
Esimerkiksi taulukkolaskennassa<br />
HP näyttää niin paljon enemmän<br />
tietoa, että suuremman<br />
näytön merkityksen huomaa selvästi.<br />
Suurempi näyttö on myös<br />
hyvä kalenteria tarkasteltaessa.<br />
HP:n näppäriin ominaisuuksiin<br />
kuuluu tuki suoraan tulostamiseen<br />
infrapunaportin kautta,<br />
tosin toistaiseksi vain HP:n<br />
omiin kirjoittimiin.<br />
HP:n paristojen keston näyttö<br />
on CE-joukon paras. Paristojen<br />
tyyppi voidaan määritellä,<br />
jotta niiden kestoa voi mitata.<br />
Paristojen tila osoitetaan pylväänä,<br />
josta näkee välittömästi, mikä<br />
on tilanne. Kokeilulaitteen<br />
mukana tuli brittiläinen virtalähde,<br />
joka välikappaleen avulla<br />
kytkeytyi kotimaiseen sähköverkkoon.<br />
HP tukee monia erilaisia PC-<br />
Card-lisäkortteja, ja laitteen<br />
60 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
mukana tulevalla CD-levyllä<br />
luetellaan näistä useita. Uusin<br />
tieto on haettavissa <strong>Internet</strong>istä.<br />
Tuettuihin kortteihin kuuluu<br />
muun muassa verkkokortteja ja<br />
myös eräät GSM-puhelimiin sopivat<br />
modeemikortit ovat tuettujen<br />
listalla.<br />
Jostain syystä HP käynnistää<br />
sovelluksiaan hitaammin kuin<br />
muut vertailumme CE-mikrot.<br />
Mitään tarkkoja vertailuaikoja ei<br />
otettu, mutta ero on kuitenkin<br />
niin selvä, että sen huomaa.<br />
Kaiken kaikkiaan HP 320LX<br />
on juuri sellainen kuin mikron<br />
tulisi ollakin. Siitä on vaikea sanoa<br />
mitään, koska se toimii siten<br />
kuin sen tulisikin toimia.<br />
Pahaa sanottavaa ei juuri ole, ja<br />
se, mikä on hyvää, on hyvää. Tavanomaiset<br />
Windows CE -mikrojen<br />
tiedostomuotojen muutoksiin<br />
liittyvät pikku puutteet<br />
siinä on.<br />
HP 320LX on luvattu tuoda<br />
markkinoille skandinaavisilla<br />
näppäimillä varustettuna lokakuun<br />
aikana. Aikataulusta myöhästyminen<br />
on kuitenkin CEmikrojen<br />
kohdalla ollut pikemminkin<br />
sääntö kuin poikkeus.<br />
Jos suunnitelmat toteutuvat,<br />
HP saattaa suuren näyttönsä,<br />
hyvän korttitukensa ja muiden<br />
ominaisuuksiensa ansiosta hyvinkin<br />
saada merkittävän osan<br />
Windows CE -mikrojen markkinoista<br />
täällä pohjolassa.<br />
� Hewlett-Packard<br />
320LX<br />
Hinta: 5300 mk<br />
Valmistaja: Hewlett-Packard,<br />
http://www.hp.com<br />
Maahantuoja: Hewlett-Packard Oy,<br />
puh. (09) 887 21, faksi (09) 887 2277,<br />
http://www.hpfin.fi<br />
Lyhyesti: CE-mikro, jonka parhaita<br />
puolia ovat muita suurempi näyttö ja<br />
laajempi lisäkorttituki. Hyvin lupaava<br />
CE-kone, mutta toistaiseksi tehty Yhdysvaltain<br />
markkinoille.<br />
Nokia 9000 Communicator<br />
Vertailumme kotimainen tuote<br />
on Nokian GSM-puhelimen ja<br />
PDA:n yhdistelmä. Maailmallakin<br />
tunnetuksi tulleessa laitteessa<br />
yhdistyvät ensimmäistä kertaa<br />
puhelin, faksi, tekstinkäsittely,<br />
sähköposti, WWW-selain ja<br />
kalenteriominais<strong>uudet</strong>.<br />
Laite sisältää GSM-puhelimessa<br />
tavanomaisen peruspuhelinluettelon,<br />
joka osaa lukea<br />
numero- ja nimitiedot myös<br />
laitteeseen asetettavasta SIMkortista.<br />
Kämmenmikroille tyypillisesti<br />
siinä on myös osoiteluettelo,<br />
johon mahtuu muita<br />
osoitetietoja. Laite pitää kirjaa<br />
data-, faksi- ja äänipuheluista<br />
sekä yleisesti että numerokohtaisesti,<br />
joten omasta viestintäaktiivisuudesta<br />
saa halutessaan<br />
tarkan raportin.<br />
Lyhytsanomaviestien ja faksien<br />
lähetys Communicatorilta<br />
on luonnollisesti vaivatonta.<br />
Muista kännyköistä poiketen<br />
Communicator osaa myös vastaanottaa<br />
fakseja. Saapunutta<br />
faksia voi suurentaa ja pienentää<br />
näytöllä. Avattuna laite toimii<br />
myös kaiutinpuhelimena.<br />
Communicator on riittävä<br />
tekstipohjaisten palvelujen käyttöön,<br />
mutta selain on perusmallia,<br />
joten esimerkiksi pankkipalvelut<br />
pitää hoitaa pääteyhteyden<br />
kautta. WWW-sivut näkyvät<br />
muuten pienestä näytöstä yllättävän<br />
selvästi. Yhteyksiä kokeiltiin<br />
Telen GSM-verkossa ja ne<br />
sujuivat vaivattomasti GSMverkon<br />
9600 bps:n nopeusrajoituksesta<br />
huolimatta.<br />
Sähköposti osaa tavanomaiset<br />
sähköpostiominais<strong>uudet</strong>, kuten<br />
automaattisen viestitekstin lainauksen<br />
vastauksessa. Laitteen<br />
voi myös liittää kaapelilla PC:n<br />
sarjaliikenneporttiin, johon tiedot<br />
siirretään mukana seuraavalla<br />
tiedonsiirto-ohjelmalla.<br />
Communicatorin näppäimet<br />
ovat pienet ja sitä hankalammat,<br />
mitä suuremmat sormet käyttäjällä<br />
on. Virhepainalluksia<br />
Communicatorissa tulee helpommin<br />
kuin muissa vertailumme<br />
koneissa.<br />
Nokian näppäimistöltä löytyvät<br />
luonnollisesti skandinaaviset<br />
merkit, mutta ne ovat eri paikoissa<br />
kuin tavallisissa näppäimistöissä.<br />
Tästäkin aiheutuu yllättäviä<br />
hankaluuksia, niin suuri<br />
on tottumuksen voima. Laite<br />
on myös suuresta koostaan huolimatta<br />
niin hutera, että se tuppaa<br />
kaatumaan, kun painelee<br />
näytön sivussa olevia toimintonäppäimiä.<br />
Nokia Communicatorin<br />
akun tila on helppo havaita niin<br />
puhelinpuolelta kuin PDA-laitteen<br />
näytöstäkin. Valitettavasti<br />
vanhahtavaan tekniikkaan perustuva<br />
puhelinosa kuluttaa<br />
melko paljon sähköä. Näin ollen<br />
voi käydä niin, että puhuttuaan<br />
akun tyhjäksi ei pääse enää edes<br />
lukemaan kalenteriaan.<br />
PDA-laitteena Nokia 9000<br />
Communicator ei yllä kaikkien<br />
vertailumme laitteiden tasalle jo<br />
pelkästään tiedostojen yhteensopivuusongelmien<br />
takia. Mutta<br />
jos ei ole tarvetta ottaa tietoa<br />
pöytäkoneesta matkalle mukaan,<br />
se riittää ainoaksi kalenteriksi<br />
ja osoitemuistioksi aivan<br />
hyvin. Varsinkin silloin, jos sähköpostin<br />
ja web-sivujen käyttö<br />
on oleellisen tärkeää.<br />
� Nokia 9000<br />
Communicator<br />
Hinta: 5900 mk<br />
Valmistaja: Nokia, http://www.nokia.fi<br />
Maahantuoja: Nokia Mobile Phones,<br />
puh. 010 5051, faksi 010 505 5768,<br />
http://www.nokia.fi<br />
Lyhyesti:Puhelimen ja kämmenmikron<br />
yhdistelmä, jonka vahvuus on toimiva<br />
tietoliikennevalmius. Pelkistetty käsimikro<br />
on riippuvainen puhelimen akusta.
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Philips Velo 1<br />
Ensimmäinen asia, jonka Philipsin<br />
Windows CE -koneesta<br />
huomaa, on sen muotoilu. Koneen<br />
kansi on paljon tyylikkäämpi<br />
kuin muiden vertailumme<br />
CE-laitteiden.<br />
Velo 1:n näyttö on CE-koneiden<br />
kehnoin. Vaikka taustavalo<br />
on helppo sytyttää, se ei paljon<br />
asiaa auta. Kunnollisissa valaistusolosuhteissa<br />
näyttö näkyy paremmin.<br />
Maahantuojan mukaan<br />
Eurooppa-versioon tulee<br />
parempi näyttö.<br />
Velo 1:n soikeiksi muotoillut<br />
näppäimet eivät anna hyvää<br />
tuntumaa, joten virhepainalluksia<br />
tulee usein. Pienisormiselle<br />
käyttäjälle ne kuitenkin tuntuivat<br />
sopivan paremmin.<br />
Kosketuskynä Velossa on<br />
erinomainen, herkkä ja tarkka.<br />
Toisin kuin muissa vertailumme<br />
CE-mikroissa Velossa saa<br />
perusohjelmat käynnistettyä<br />
myös näppäinyhdistelmillä.<br />
Kalenterin hälytys ilmaistaan<br />
tarvittaessa pienenä piipahduksena<br />
ja kannen etureunassa vilkkuvana<br />
pienenä valona. Kansi<br />
on kuitenkin avattava, että vilkkuvalon<br />
saa sammutettua.<br />
Erityisen hieno oivallus Velo<br />
1:ssä on sen äänimuistio. Kannessa<br />
olevaa nappia painamalla<br />
voi käynnistää äänitallennuksen,<br />
vaikka koneessa ei olisikaan<br />
virta päällä. Lyhyen muistiinpanon<br />
tekeminen vaikka autoa<br />
ajaessa on todella helppoa. Äänen<br />
laatukin on riittävä tähän<br />
tarkoitukseen, vaikkei muuten<br />
hurraita ansaitsekaan.<br />
Velo 1:n paristojen tilaa ei voi<br />
tarkastella muutoin kuin CEmikrojen<br />
perusilmoituksella.<br />
Laite ei kerro edes sitä, kuinka<br />
kauan paristoja on käytetty ja<br />
milloin ne on siihen asennettu.<br />
Paristoihin liittyi kokeilun ai-<br />
kana yksi todella harmillinen<br />
piirre. Paristot pääsevät hiukan<br />
liikkumaan, joten virta saattaa<br />
hetkeksi katketa ja laite sammuttaa<br />
itsensä saman tien. Varsinaista<br />
tietojen menetystä tästä<br />
ei kuitenkaan aiheutunut.<br />
Laitteessa on sekä DRAM- että<br />
Flash- korttipaikka, mutta<br />
PC-Card-paikka on ainoastaan<br />
lisävarusteena saatavissa V-moduulissa.<br />
Listaa tuetuista korteista<br />
ei laitteen mukana tullut,<br />
mutta <strong>Internet</strong>istä löytyy päivitetty<br />
luettelo.<br />
V-moduulin liitäntämahdollisuus<br />
saattaa aiheuttaa Velo 1:n<br />
käyttäjälle hiukan harmia. Laitteen<br />
pohjassa olevat tartuntakourat<br />
ovat sen verran ulkonevat<br />
ja terävät, että ne tarttuvat helposti<br />
povitaskun sisuksiin. Tämä<br />
ongelma tietysti poistuu kiinnittämällä<br />
V-moduuli laitteen pohjaan,<br />
mutta silloin Velon korkeus<br />
kasvaa merkittävästi.<br />
Velo 1 on juuri julkistettu<br />
Euroopassa. Ennakkotiedot kertovat,<br />
että merkkivalikoima laajenee<br />
ja skandinaavisetkin merkit<br />
saadaan tarvittaessa suoraan<br />
näppäimistöltä. Eurooppalaisiin<br />
versioihin tulee haluttuun maahan<br />
sopiva puhelinliitin ja ohjelmalla<br />
toteutettu modeemi.<br />
Jos eurooppalaisiin malleihin<br />
luvattu GSM-yhteys saadaan<br />
kunnolla toimimaan ja näyttö<br />
todella on parempi kuin testimallissa,<br />
Velo 1 on valmiilla tietoliikenneominaisuuksillaanhyvässä<br />
asemassa.<br />
� Philips Velo 1<br />
Hinta: 5390 mk<br />
Valmistaja: Philips,<br />
http://www.velo1.com<br />
Maahantuoja: Philips Oy, puh. (09)<br />
615 800, faksi (09) 6158 0901,<br />
http://www.philips.fi<br />
Lyhyesti: CE-mikro, jonka valtteina<br />
ovat tietoliikenneyhteydet ja näppärä<br />
äänimuistio. Toistaiseksi Yhdysvaltain<br />
markkinoille tehty. Heikkolaatuinen<br />
näyttö<br />
Psion Series 3c<br />
Psion on hallinnut etenkin Brittein<br />
saarilla kämmenmikrojen<br />
markkinoita. Series 3a on ollut<br />
yhtiön suosituin malli, jolle Series<br />
3c on tuonut pätevää jatkoa.<br />
Monipuolinen perusohjelmisto<br />
ja infrapunayhteys antavat katetta<br />
tämän yhden tai kahden megatavun<br />
muistilla varustetun<br />
laitteen saamalle maineelle. Lisää<br />
mainetta saa kahdesta Solid State<br />
Disk -massamuistipaikasta.<br />
Kannen avautumisastetta ei<br />
voi säätää, vaan kansi avautuu<br />
aina kokonaan. Laitteen tasapaino<br />
on kuitenkin erinomainen,<br />
joten ainoaksi hankaluudeksi jää<br />
näytön näkyminen, koska sitä ei<br />
voi säätää valoisuuden mukaan.<br />
Laitteen taustavalo on kuitenkin<br />
varsin hyvä. Taustavalo on kahden<br />
megatavun mallissa valinnainen<br />
varuste.<br />
Psionissa siirtyminen ohjelmasta<br />
toiseen tapahtuu kirjoitusnäppäimistön<br />
yläpuolelle sijoitettujen<br />
kalvonäppäimien<br />
avulla. Tärkeimmät ohjelmat ja<br />
viimeksi avatun dokumentin saa<br />
esille niiden kautta, harvemmin<br />
käytettyihin pääsee käsiksi systeemipainikkeen<br />
avulla.<br />
Skandinaaviset merkit löytyvät<br />
Series 3c:stä, joskin näppäinyhdistelmän<br />
takaa. Näppäimistö<br />
on Psionin tapaan hyvä ja<br />
napakka, joten sillä jaksaa kirjoitella<br />
pitempäänkin.<br />
Psionille on saatavissa runsaasti<br />
erilaisia ohjelmia, vertailumme<br />
koneista selvästi eniten.<br />
Laitteeseen saa myös kiinnostavan<br />
erillisen korttiliitäntäyksikön,<br />
jonka avulla tiedonsiirto<br />
vaikkapa GSM-puhelimella sujuu<br />
kätevästi. Vaikka tällainen<br />
yksikkö lisääkin mukana kuljetettavien<br />
laitteiden määrää, se sisältää<br />
omat paristot ja säästää<br />
siksi kämmenmikron paristoja.<br />
Paristojen tila on Series 3c:ssä<br />
helposti tarkistettavissa erilaisista<br />
lukemista, joista voi päätellä<br />
kuinka kauan laitetta nykyparistoilla<br />
voi käyttää. Käytetyn ajan<br />
lisäksi saa näkyviin keskimääräisen<br />
virrankulutuksen ja toistaiseksi<br />
kulutetun virran, mikä antaa<br />
yllättävän selkeän kuvan jäljellä<br />
olevasta käyttöajasta.<br />
Psionin mukaviin erikoisuuksiin<br />
kuuluu näytöllä näkyvä<br />
maailmankartta, josta näkee kotikaupungin<br />
ja valitun vieraskaupungin<br />
kellonajat, auringon<br />
nousu- ja laskuajat, kaupunkien<br />
etäisyyden toisiinsa sekä niiden<br />
sijainnin kartalla. Laitteella on<br />
myös mahdollista tehdä lyhyitä<br />
äänimuistiinpanoja. Pikaisten<br />
tekstimuistiinpanojen tekemiseen<br />
on oma ohjelmansa, vaikka<br />
varsinaisella tekstinkäsittelyohjelmallakin<br />
se hoituisi oikeastaan<br />
yhtä helposti.<br />
Tiedonsiirto-ohjelma pöytäkoneeseen<br />
on hankittava erikseen.<br />
PsiWin-ohjelma osaa hakea<br />
tietoa monestakin ohjelmasta.<br />
Se myös muuntaa ne automaattisesti<br />
mennen tullen oikeaan<br />
tiedostomuotoon.<br />
Psion Series 3c on hyvä laite,<br />
joka alkaa kuitenkin jäädä uudempien<br />
jalkoihin nimenomaan<br />
silloin, kun halutaan yhteensopivuutta<br />
uusimpien toimistosovellusten<br />
kanssa. Pelkkänä<br />
muistikirjana, jonka tietoa voi<br />
tarvittaessa siirtää pöytäkoneeseen<br />
jatkojalostettavaksi, se<br />
puoltaa edeleen paikkaansa.<br />
� Psion Series 3c<br />
Hinta: 2990 mk/ 3450 mk/3750 mk (1<br />
Mt / 2 Mt / 2 Mt + taustavalo)<br />
Valmistaja: Psion,<br />
http://www.psion.com<br />
Maahantuoja: Anglo-Nordic Oy, puh.<br />
(09) 819 211, faksi (09) 811 338,<br />
http://www.anglo.fi<br />
Lyhyesti: Hyvä peruslaite ja tasapainoinen<br />
kokonaisuus. Kalliimman sarjan koneissa<br />
yleinen kosketusnäyttö puuttuu.<br />
PC-yhteysohjelma hankittava erikseen.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 61
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Psion Series 5<br />
Psionin uusimmassa lippulaivassa<br />
huomio kiinnittyy heti<br />
näppäimistöön ja sen asentoon.<br />
Kun laite avataan, näppäimistö<br />
liukuu esiin ja kallistaa samalla<br />
näytön tiettyyn kulmaan.<br />
Hankalaa on se, että näytön<br />
kallistusta ei voi säätää. Näyttö<br />
sinänsä on kämmenmikron<br />
näytöksi hyvä. Näyttöä voi zoomata.<br />
Hämärissä oloissa erittäin<br />
hyvä, joskin heikosti sirittävä<br />
taustavalaistus parantaa asiaa.<br />
Laitteen kosketuskynä on erinomaisen<br />
herkkä ja tarkka.<br />
Toinen merkillepantava uutuus<br />
Series 5:ssä ovat itse näppäimet.<br />
Ensivaikutelma kunnollisesta<br />
näppäimistöstä on niin<br />
voimakas, että kokeilu tuottaa<br />
aluksi pettymyksen.<br />
Kokonaisuutena näppäimistö<br />
on kuitenkin selvästi parempi<br />
kuin muissa vertailun kämmenmikroissa.<br />
Psioneista tutut sovellusten<br />
käynnistysnäppäimet<br />
ovat myös Series 5:ssä. Skandinaaviset<br />
merkit löytyvät näppäinyhdistelmien<br />
takaa.<br />
Hiukan CE-mikroja pienempi<br />
ja solakampi Series 5 on hyvin<br />
suunniteltu viimeistä piirtoa<br />
myöten jopa niin, että sen sarjaliitäntäkin<br />
on suojattu liukukannella.<br />
Infrapunaliitäntä on IrDAstandardin<br />
mukainen, mutta aiempien<br />
Psionien kanssa ei infrapunaliitännällä<br />
voi viestiä.<br />
Series 5 loistaa myös sovelluspuolella.<br />
On kuin siihen olisi<br />
yhdistetty Sharp ZR-5800:n ja<br />
Windows CE -mikrojen parhaat<br />
puolet. Sharpista muistuttavat<br />
laitteen piirto-ominais<strong>uudet</strong>.<br />
Tekstinkäsittely ja taulukkolaskenta<br />
ovat sikäli CE-koneiden<br />
ohjelmia edellä, että muokkausja<br />
muotoilumahdollis<strong>uudet</strong> ovat<br />
paremmat. Taulukkolaskennassa<br />
Series 5 hallitsee myös kaaviot.<br />
Lisäksi Series 5:ssä on äänimuistio,<br />
joka on Philips Velon<br />
62 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
muistiota parempi käyttää ja<br />
myös äänenlaadultaan parempi.<br />
Massamuistipaikkoja laitteessa<br />
on yksi Compact Flash -korttipaikka.<br />
Sähköpostiohjelmaa ja<br />
WWW-selainta laitteen mukana<br />
ei tule, mutta ne on luvattu<br />
vuoden loppuun mennessä. Tällä<br />
hetkellä vaikuttaa siltä, että<br />
niistä joutuu maksamaan erikseen.<br />
Tietoliikenne- ja faksiohjelma<br />
laitteessa kuitenkin on.<br />
Paristojen tilaa Series 5:ssä<br />
voi tarkastella sekä virrankulutusta<br />
ilmoittavina numeroina<br />
että pylväsnäyttönä.<br />
Erillistä telakointiyksikköä<br />
laitteessa ei ole, mutta tiedonsiirto-ohjelma<br />
ja sarjaporttiin<br />
kytkettävä kaapeli kuuluvat vakiovarusteisiin.<br />
Ohjelmana on<br />
PsiWin 2, joka lisää oman My<br />
Psion -kuvakkeensa Windowsin<br />
Resurssienhallintaan.<br />
Tiedostomuotojen muunnokset<br />
siirto-ohjelma tekee automaattisesti,<br />
eivätkä skandinaaviset<br />
merkit tuota ongelmia.<br />
Schedule Plussan aikataulutietojen<br />
synkronointi Series 5:een on<br />
automaattista, mutta osoitetiedot<br />
on erikseen siirrettävä tekstitiedostona<br />
Psioniin.<br />
Series 5:lle voi ennustaa hyvää<br />
menestystä CE-mikrojen<br />
puristuksessa, olettaen että sähköposti-<br />
ja selainohjelmat eivät<br />
ole liian kalliita.<br />
Maahantuojan mukaan edullisempi<br />
neljän megatavun versio<br />
on tulossa myöhemmin.<br />
TOIMITUKSEN VALINTA<br />
� Psion Series 5<br />
Hinta: 5490 mk<br />
Valmistaja: Psion,<br />
http://www.psion.com<br />
Maahantuoja: Anglo-Nordic Oy, puh.<br />
(09) 819 211, faksi (09) 811 338,<br />
http://www.anglo.fi<br />
Lyhyesti: Psion Series 5:ssä yhdistyvät<br />
vertailun laitteiden parhaimmat puolet,<br />
nykyaikainen tekniikka, monipuoliset ohjelmat<br />
ja vertailun paras näppäimistö. Ainoa<br />
kysymysmerkki on testin aikana vielä<br />
keskeneräiset <strong>Internet</strong>-yhteysohjelmat.<br />
Psion Siena<br />
Ensimmäinen seikka, joka puolen<br />
tai yhden megatavun Psion<br />
Sienassa tulee kantta avattaessa<br />
mieleen, on se, että nyt se meni<br />
rikki. Kyse on kuitenkin normaalista<br />
avautumisesta, joka<br />
paljastaa samalla infrapunayhteyden<br />
ja sarjaportin. Väärinkäsityksen<br />
mahdollisuus lienee<br />
tullut valmistajallekin mieleen,<br />
sillä asiasta huomautetaan erikseen<br />
käyttöoppaan alussa.<br />
Infrapunayhteys on hyvin<br />
näppärä silloin, jos monella<br />
käyttäjällä on Psionin laite ja yhteisiä<br />
tietoja täytyy vaihtaa. Vertailussa<br />
kokeiltiin siirtää tietoa<br />
Psion Series 3c:hen pöytäkoneesta<br />
ja siitä taas Sienaan infrapunalinkillä.<br />
Laitteiden infrapunaportit<br />
vain vastakkain, ja<br />
valitaan siirrettävä tieto. Tieto<br />
siirtyy yhdessä hujauksessa toiseen<br />
laitteeseen ja äänimerkki<br />
kertoo siirron onnistumisesta.<br />
Uudempaan käyttöjärjestelmään<br />
perustuvan Series 5:n<br />
kanssa ei tietoja voi infrapunan<br />
kautta vaihtaa.<br />
Psionien tapaan siirtyminen<br />
ohjelmasta toiseen tapahtuu<br />
kirjoitusnäppäimistön yläpuolelle<br />
sijoitetuilla kalvonäppäimillä.<br />
Tärkeimmät ohjelmat ja<br />
viimeksi avatun dokumentin<br />
saa esille niiden kautta, harvemmin<br />
käytettyihin pääsee käsiksi<br />
systeemipainikkeen avulla.<br />
Sienassa on sellainen ylellisyys,<br />
joka muista puuttuu: erillinen<br />
numeronäppäimistö. Näppäimet<br />
ovat kuitenkin pieniä ja<br />
vievät paljon tilaa näytöltä, joka<br />
onkin sitten todella pieni. Näyttökansi<br />
on myös niin painava,<br />
että se horjuttaa koneen tasapainoa.<br />
Kun kannen asentoa ei voi<br />
säätää, se kellottaa aina avoimena.<br />
Näytössä ei ole taustavaloa.<br />
Sienasta löytyvät myös skandinaaviset<br />
merkit, joskin apu-<br />
näppäimen takaa. Näppäimistö<br />
on varsin hyvä ja tarkka.<br />
Sienasta voi sanoa melkein<br />
samaa kuin sen isoveljestä, Series<br />
3c:stä. Ohjelmatkin ovat<br />
melkein samat, vain pikamuistiinpanojen<br />
teko ja äänimuistio<br />
puuttuvat. Sienassakin yhteysohjelma<br />
pöytäkoneeseen on<br />
hankittava erikseen, mutta sama<br />
PsiWin toimii hyvin senkin<br />
kanssa.<br />
Sienan todella pienen näytön<br />
tuomia ongelmia Psion on koettanut<br />
Series 3c:n tapaan poistaa<br />
käyttämällä esimerkiksi tapaamisia<br />
kirjoitettaessa suurempia<br />
kirjaimia kuin riville muutoin<br />
mahtuisi. Tällä tavalla tapahtumat<br />
saakin moitteitta kirjoitettua<br />
muistiin. Kirjainkoon saa<br />
myös Sienassa määriteltyä itse<br />
eri sovelluksiin.<br />
Paristojen tila on Series 3c:n<br />
lailla Sienassa tarkistettavissa erilaisina<br />
lukemina, joista voi helposti<br />
päätellä, kuinka kauan laitetta<br />
voi nykyparistoilla käyttää.<br />
Sienan ulkokuori on hiukan<br />
nahkean tuntuinen. Pieni kapistus<br />
ei tällä lailla lipsahda hikisestäkään<br />
kädestä.<br />
Psion Siena on suunnattu ja<br />
suunniteltu nimenomaan pientä<br />
muistikirjaa tarvitsevalle. Se tarjoaa<br />
mahdollisuuden lisävarusteena<br />
myytävän PsiWin-ohjelman<br />
avulla ottaa pöytäkoneen<br />
tietoja mukaan ja siirtää tietoa<br />
pöytäkoneeseen. Pienikokoista<br />
laitetta tarvitsevalle Siena on hyvä<br />
valinta.<br />
TOIMITUKSEN VALINTA<br />
� Psion Siena<br />
Hinta: 1295 mk /1590 mk (512 kt /1 Mt)<br />
Valmistaja: Psion,<br />
http://www.psion.com<br />
Maahantuoja: Anglo-Nordic Oy, puh.<br />
(09) 819 211, faksi (09) 811 338,<br />
http://www.anglo.fi<br />
Lyhyesti: Pienikokoinen ja edullinen<br />
kämmenmikro, joka muistuttaa eniten<br />
perinteistä elektronista muistikirjaa.<br />
Monipuoliset ohjelmat. PC-yhteyden saa<br />
lisävarusteena.
Vertailu T A S K U U N M A H T U V A T T I E T O K O N E E T<br />
Sharp ZR-5800<br />
Sharpilla on monenlaisia elektronisia<br />
muistikirjoja jo vuosien<br />
takaa. Suomessa yhtiön hienoin<br />
tuote on kahden megatavun<br />
muistilla ja taustavalolla varustetulla<br />
kosketusnäytöllä ryyditetty<br />
ZR-5800 eli Sharp Zaurus.<br />
PC-Card-paikka, infrapunayhteys<br />
ja liitäntä pöytäkoneeseen<br />
tai muihin Sharpeihin kuuluvat<br />
myös laitteen ominaisuuksiin.<br />
Ohjelmasta toiseen siirrytään<br />
näytön kummallakin puolella<br />
olevasta näppäinpalkista, jonka<br />
kuvakkeita voi kosketuskynän<br />
lisäksi painaa sormella.<br />
Skandinaaviset merkit löytyvät<br />
näppäinyhdistelmän takaa.<br />
Näppäimistö on hiukan veltto,<br />
mutta sillä jaksaa kuitenkin kirjoittaa<br />
jonkin aikaa.<br />
Sharpin paras puoli on tietojen<br />
integrointi. Erilaisia tietoja<br />
voi sijoittaa yhteen kansioon,<br />
jolloin niiden käsittely on helppoa<br />
ja yhteenkuuluvuus selvää.<br />
Toinen hyvä asia on loppuun<br />
saakka ajateltu ja toimiva kosketusnäyttö.<br />
Näytön kulmaa voi<br />
Sharpissa säätää portaattomasti<br />
parhaan valaistuksen löytämiseksi,<br />
ja pahimmassa tapauksessa<br />
apua löytyy kohtalaisen hyvästä<br />
taustavalosta.<br />
Kosketusnäytön avulla voi<br />
kirjoittaa jopa muistilappuja,<br />
mutta tekstintunnistus ei sentään<br />
ole mahdollista. Näytölle<br />
voi myös piirtää. Valmiitakin<br />
kuvia on olemassa.<br />
Sharpista löytyy hiukan etsimällä<br />
kaikenlaisia hienoja pikkuasioita.<br />
Esimerkiksi kalenterin<br />
kuukausinäyttöön voi piirtää ja<br />
merkitä vaikkapa pienellä viivalla<br />
lomapäivät. Parhaimmillaan<br />
käyttö onkin jatkuvaa pienten<br />
käyttöä helpottavien ja selkeyttävien<br />
vinjettien löytämistä.<br />
Ongelmaksi voi Windows-<br />
käyttäjälle muodostua laitteen<br />
puutteellinen tiedonsiirto. Tekstinkäsittelyssä<br />
tieto on siirrettävä<br />
RTF-muodossa, ja taulukkolaskennassa<br />
tuorein tuettu Excelin<br />
versio on 4.0.<br />
Schedule Plus sen sijaan osaa<br />
siirtää osan tiedoistaan Sharpiin<br />
ja myös lukea tietoa siitä ilman<br />
erillisiä tiedonsiirto-ohjelmia.<br />
Tiedonsiirtoa varten täytyy<br />
hankkia lisävarusteena myytävä<br />
RuppLynx-ohjelma ja kaapeli,<br />
ellei sopivaa ole ennestään. Ohjelma<br />
toimi testissä moitteettomasti.<br />
Sharpiin on saatavilla lisäohjelmia,<br />
joiden avulla se pystyy<br />
käyttämään uudempiakin<br />
tiedostomuotoja. Tällaista kaipaisi<br />
kuitenkin jo perusmalliin.<br />
Tuetuista PC-Card-lisäkorteista<br />
on käsikirjassa lista, ja<br />
maahantuoja kertoo mitkä<br />
GSM-modeemikortit on todettu<br />
toimiviksi Sharpissa.<br />
Paristojen tilaa ei Sharpissa<br />
voi millään tarkastaa. Laite ilmoittaa,<br />
milloin paristot tulee<br />
vaihtaa, mutta muuta tietoa paristojen<br />
kulumisesta ei saa.<br />
Sharp ZR-5800 on valmistajansa<br />
pitkän perinteen arvoinen<br />
tuote. Hieno integrointi, valmiiksi<br />
ajateltu kosketusnäyttö ja<br />
mahdollisuus ottaa pöytäkoneen<br />
tietoja mukaansa tekevät siitä<br />
kovan kilpailijan Windows CE -<br />
mikroille, mutta ainoastaan, jos<br />
siihen hankkii uusimpien toimisto-ohjelmientiedostomuotoja<br />
ymmärtävän lisäohjelman.<br />
� Sharp ZR-5800<br />
Hinta: 2990 mk<br />
Valmistaja: Sharp,<br />
http://www.sharp-usa.com<br />
Maahantuoja: Perkko Oy, puh. (09)<br />
478 0500, faksi (09) 4780 5540,<br />
http://www.perkko.fi<br />
Lyhyesti: Yhteensopivuudeltaan hiukan<br />
vanhanaikaiseksi jäänyt kämmenmikro,<br />
jonka tietojen integrointi ja kynäliittymä<br />
ovat huippuluokkaa. PC-yhteysohjelma<br />
ei kuulu hintaan.<br />
U.S. Robotics Pilot 5000<br />
Jos Psion Siena on pieni, niin<br />
USR Pilot 5000 on vielä pienempi.<br />
Paidantaskuun mahtuvaan<br />
laitteeseen on saatu mahdutettua<br />
hämmästyttävä määrä<br />
toimintoja, eikä puuttuva näppäimistökään<br />
tuota kovin suuria<br />
ongelmia. Pöytäkoneyhteys on<br />
mukana vakiona, ja se onkin<br />
tarpeen, jos aikoo käsitellä suurempia<br />
tietomääriä.<br />
Pilotin kosketusnäyttö täyttää<br />
melkein koko laitteen, vain<br />
muutama nappi on sijoitettu<br />
näytön alapuolelle. Näyttö on<br />
hyvin toteutettu ja sen kontrasti<br />
riittävä, koska laitetta on kämmenellä<br />
helppo kallistaa parhaan<br />
valon saamiseksi. Näytössä<br />
ei ole taustavaloa.<br />
Kaikkia muistion toimintoja<br />
ohjataan koskettamalla näytölle<br />
ilmestyviä kuvakkeita tai sarakkeita<br />
kosketuskynällä. Kosketuskynä<br />
on erittäin hyvä ja napakka.<br />
Tekstin syöttämiseen laitteessa<br />
on Graffiti-nimellä kulkeva<br />
tekstintunnistus, jonka merkit<br />
oppii pienen harjoittelun jälkeen<br />
kirjoittamaan näytön alaosassa<br />
olevaan tunnistusalueeseen<br />
kohtalaisen tarkasti. Hankaluuksia<br />
koettaessa voi näyttöön<br />
hakea näppäimistön kuvan<br />
ja syöttää siitä vaikeat merkit.<br />
Päinvastoin kuin muut vertailumme<br />
laitteet Pilot on suunniteltu<br />
nimenomaan kalenterin<br />
ja muistikirjan korvaajaksi. Siinä<br />
on valmiina kalenteri, osoitekortisto,<br />
tehtävälista, muistikirja<br />
ja laskin. Tietoja voi ryhmitellä<br />
ja hakea eri tavalla.<br />
Lisäohjelmia Pilotiin on maailmalla<br />
saatavissa useilta valmistajilta,<br />
ja <strong>Internet</strong>istä Pilotiin<br />
löytyy shareware- ja ilmaisohjelmia,<br />
jotka ladataan Pilotin<br />
muistiin telakointiyksikön kautta.<br />
Telakointiyksikkö onkin Pilotin<br />
käyttäjälle kaikki kaikessa,<br />
koska ilman sitä vähänkin<br />
suurempien tietomäärien siirtäminen<br />
laitteeseen on käytännössä<br />
mahdotonta. Kun Pilot<br />
pannaan telakointiyksikköön ja<br />
käynnistetään tiedonsiirto, pöytäkone<br />
ja Pilot yhdenmukaistavat<br />
tietonsa automaattisesti.<br />
Telakointiin tarvittava liitin<br />
on laitteen pohjassa avoimena<br />
näkyvissä. Kokeilun aikana tämä<br />
ei tuottanut ongelmia, mutta<br />
voisi hyvin ajatella liittimen<br />
kärsivän joissain säilytysoloissa.<br />
Perusvarustuksena Pilotissa<br />
on oma ajanhallintaohjelmansa,<br />
jonne tietoa saa siirrettyä muista<br />
ohjelmista, joskin hiukan hankalasti.<br />
Jos ylläpitää kalenteriaan<br />
Pilot Desktop -ohjelmalla, ei<br />
hankaluuksia esiinny. Muiden<br />
ajanhallintaohjelmien käyttäjien<br />
on hankittava tiedonsiirto-ohjelma.<br />
USR Pilot kertoo paristojen<br />
tilan selkeällä pylväsnäytöllä aina,<br />
kun sovellusvalikko on näkyvissä.<br />
� U.S. Robotics<br />
Pilot 5000<br />
Hinta: 1990 mk<br />
Valmistaja:U.S. Robotics<br />
Maahantuoja: Microdata Oy, puh. (09)<br />
348 331, faksi (09) 3483 3209,<br />
http://www.microdata.fi<br />
Lyhyesti: Rintataskuun mahtuva laite,<br />
jossa hyvä kynäliittymä ja Graffiti-aakkosilla<br />
toimiva tekstintunnistus korvaavat<br />
näppäimistön. Lähinnä tarkoitettu<br />
kalenterin korvaajaksi.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 63
Kiintolevyt ovat olleet prosessoritehon<br />
ja muistien kasvun lisäksi<br />
ratkaisevalla tavalla erilaisten tietokonesovellusten<br />
kehityksen<br />
moottorina. Jopa satojen megatavujen<br />
ohjelmat ovat mahdollisia kun käytössä<br />
on suuria ja kohtuuhintaisia kiintolevyjä.<br />
PC-mikrojen perustekniikka ei alunperin<br />
tukenut kiintolevyjä lainkaan ja yhden levyosion<br />
suurin koko pysyi pitkään 32 megatavussa.<br />
Vasta parin viime vuoden aikana on<br />
saatu standardeja, joilla PC:n BIOS pystyy<br />
käsittelemään yli 504 megatavun levyjä. Ongelmaksi<br />
on muodostunut massiivisten tietomäärien<br />
siirtonopeus, minkä vuoksi tiedonsiirtoon<br />
on nopeassa tahdissa julkistettu<br />
toinen toistaan nopeampia siirtostandardeja.<br />
Näiden uusien standardien ja valmistustekniikan<br />
nopean kehityksen ansiosta tällä<br />
hetkellä on vaikea löytää kaupasta kiintolevyjä,<br />
joiden koko on alle kaksi gigatavua. Samalla<br />
hinta suhteessa levytilan määrään on<br />
laskenut niin, että megatavun saa mikroon<br />
nyt jo alle 50 pennillä.<br />
62 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Vertailu<br />
TEKSTI VESA TIIRIKAINEN<br />
MITTAUKSET OTTO AALTO<br />
KUVAT TIMO SIMPANEN<br />
Gigoja<br />
Gigoja<br />
Gigoja<br />
IDE-levyille<br />
IDE-kiintolevyjen kehitys on viime aikoina ollut nopeaa. Kiintolevyhankintaa<br />
harkitsevalle onkin tarjolla kaupassa edullinen valikoima useiden gigatavujen kokoisia<br />
malleja. Luvassa on uusien siirtoprotokollien ansiosta myös entistä suurempia<br />
nopeuksia. Tutkimme, mitä eroja ulkoisesti hyvin samanlaisilla yli kolmen gigatavun<br />
IDE-kiintolevyillä on.<br />
Jyrkästä hinnan laskusta ja kokojen kasvusta<br />
johtuen gigatavujen kokoiset kiintolevyt<br />
ovat mikrojen perusvarustusta. Nopea<br />
mallien uudistus vaatii merkittäviä kehityspanoksia,<br />
joihin pystyvät vain isot valmistajat,<br />
joten valmistajien lukumäärä on laskenut.<br />
Mukaan valmistajakilpaan ovat tulleet<br />
myös perinteiset tietokonevalmistajat, kuten<br />
Fujitsu ja IBM. Tutuista merkkivalmistajista<br />
ovat omilla nimillään enää markkinoilla<br />
vain Maxtor, Micropolis, Quantum, Seagate<br />
ja Western Digital.<br />
Mekaaninen asennus helppoa<br />
Ensimmäiset 70-luvun mikroissa käytetyt<br />
kiintolevyt olivat 14-tuumaisia ja PC/XT:n<br />
aikoihin ulkoisesti asennettavat kiintolevyt<br />
kahdeksan tuuman kokoisia. Kotelojen sisään<br />
rakennettiin ensin 5,25 tuuman kiintolevyjä,<br />
mutta lähes kymmenen vuotta yleisin<br />
varsinaisten pyörivien levyjen koko on ollut<br />
3,5 tuumaa.<br />
Kannettaviin mikroihin on kehitetty pienimmillään<br />
1,8 tuuman levyjä käyttäviä<br />
Mukana vertailussa:<br />
� Fujitsu MPA3035AT<br />
� Fujitsu MPA3052AT<br />
� IBM Deskstar DCAA34330<br />
� IBM Deskstar DCAA33640<br />
� IBM Deskstar DHEA34330<br />
� IBM Deskstar DHEA36480<br />
� IBM Deskstar DHEA38451<br />
� Micropolis Mustag 4550A<br />
� Quantum Bigfoot QM54335CY-A<br />
� Quantum Bigfoot QM56510CY-A<br />
� Quantum Fireball ST32A011<br />
� SamsungVG33402A<br />
� Seagate Medalist Pro ST36450A<br />
� Seagate Medalist Pro ST36451A<br />
� Seagate Medalist ST33240A<br />
� Seagate Medalist ST34342A<br />
� Western Digital Caviar AC34000<br />
� Western Digital Caviar AC35100<br />
malleja. Koko kiintolevypaketin yleisin koko<br />
on ollut pitkään jokseenkin sama kuin 3,5<br />
tuuman levykeasemilla. Kun samalla fyysisellä<br />
levykoolla tavallisin mikroissa myytävä<br />
kiintolevy oli 90-luvun alussa 40 megatavua,<br />
on vertailussamme useita yli kuuden gigatavun<br />
3,5-tuumaisia kiintolevyjä.<br />
Viime vuonna Quantum kuitenkin toi takaisin<br />
markkinoille 5,25 tuuman kiintolevyt<br />
Bigfoot-malleillaan. Mekaniikka on suuremman<br />
koon vuoksi edullisempaa ja koko laite<br />
on halvempi kuin mekaanisesti pienemmät<br />
mallit. Suuresta mekaniikan koosta johtuen<br />
siinä on pienempiä levyjä pidempi hakuaika.<br />
Kiintolevyn perusmittojen pysyminen pitkään<br />
samoina tekee helpoksi mekaanisen<br />
asennustyön, koska useimmissa koteloissa on<br />
valmiina sopivat kiinnityspaikat. Myös kiintolevyjen<br />
yleisin sähköinen johdotus on ollut<br />
AT:n ajoista saakka sama. Kun itse levykoneiston<br />
ohjaus rakennettiin kiintolevyn yhteyteen,<br />
syntyivät nykyiset IDE-levyt<br />
(Integrated Drive<br />
Electronics). Yh-<br />
I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
dellä 40-johtimisella lattakaapelilla saadaan<br />
ohjauskomennot ja data liikkumaan periaatteessa<br />
kahteen kiintolevyyn.<br />
Useamman kiintolevyn asentaminen<br />
mikroon on jo mekaanisesti vaikeampaa. Samaan<br />
kaapeliin kytketyistä kiintolevyistä<br />
toisen on oltava isäntä ja toisen renki. Nämä<br />
valitaan kiintolevyssä olevilla siltauskytkimillä,<br />
joissa on yleensä kolme asentoa. Ongelma<br />
on se, että vanhojen kiintolevyjen siltauksista<br />
ei yleensä ole ohjeita itse levyssä ja<br />
usein käsikirjat ovat hävinneet. Osaan ongelmista<br />
saa kuitenkin avun kiintolevyvalmistajien<br />
WWW-sivuilta.<br />
Yhteen koteloon voi asentaa useamman<br />
kuin kaksi IDE-liitäntää käyttävää levyä.<br />
Tämä on helppoa uusilla Pentium-mikroilla,<br />
sillä kaikissa uusissa emolevyissä on valmiina<br />
kaksi IDE-liitintä. Vanhempaan mik-<br />
roon on hankittava alkuperäisistä levyohjaimista<br />
parannettu IDE-kortti, jossa on kaksi<br />
liitintä.<br />
Tänä syksynä markkinoille tulleet Ultra<br />
DMA -siirtotapaa käyttävät kiintolevyt vaativat<br />
emolevyn, jossa piirisarjana on Intelin<br />
430TX tai 440LX. Vanhempien koneiden<br />
PCI-väylään on asennettava erillinen Ultra<br />
DMA -ohjainkortti, jos halutaan hyödyntää<br />
Ultra DMA -siirtotapaa. Ilman ohjainkorttia<br />
ja uusia piirisarjoja levyt kyllä toimivat,<br />
mutta Ultra DMA:n etuja ei tällöin saada<br />
käyttöön.<br />
PC:n rajat rikkoutuvat<br />
Uusien isojen kiintolevyjen käyttöönoton<br />
kynnyksenä on enemmän koneen elektroniikka<br />
kuin mekaaninen asennus. PC/XTmikroissa<br />
esitelty BIOS nimittäin<br />
rajoittaa kiinto-<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 63
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Lyhenteet<br />
selviksi<br />
Kiintolevyjen asentamisessa<br />
tulee vastaan suurehko joukko<br />
erilaisia lyhenteitä, joiden ymmärtäminen<br />
helpottaa levyn<br />
käyttöönottoa. Tässä luettelossa<br />
on mukana tärkeimmät<br />
lyhenteet PC-kiintolevyjen<br />
kaikilta aikakausilta.<br />
ARLL<br />
Advanced RLL eli laajennettu RLL,<br />
jolla saadaan vielä parempi datan<br />
pakkaus. 34 erilaista koodaustapaa.<br />
ATA<br />
AT Attachment, IBM PC/AT:ssa esitelty<br />
kiintolevyn liitäntätapa ohjaimeen.<br />
Yleisesti tästä käytetään<br />
myös lyhennettä IDE.<br />
ATA-2<br />
Laajennettu ATA, jonka tunnetaan<br />
myös nimillä EIDE ja FAST-ATA.<br />
ATA-3<br />
Edelleen laajennettu ATA, jossa on<br />
käytössä PIO Mode 4 ja DMA Mode<br />
2, joilla päästään siirtonopeudessa<br />
16,66 megatavuun sekunnissa.<br />
ATA-4<br />
Uusin ATA-standardi, jossa on otettu<br />
käyttöön Quantumin patentoima<br />
Ultra DMA, jolla saadaan siirtonopeuden<br />
maksimiksi 33 megatavua<br />
sekunnissa.<br />
CHS<br />
Cylinder/Head/Sector, alkuperäinen<br />
PC BIOSin levyosoitustapa, joka perustuu<br />
levyn sylintereiden, luku- ja<br />
kirjoituspäiden ja sektorien yhdistelmään.<br />
Suurin yhdistelmä 1024 x 16<br />
x 63 rajoittaa kiintolevyn osoitettavan<br />
koon 504 megatavuun.<br />
DMA<br />
Direct Memory Access eli datan siirto<br />
oheislaitteelta suoraan muistiin<br />
ilman prosessorin käyttöä. PC/XT<br />
BIOSissa kiintolevyn tiedon siirtoon<br />
varattiin DMA kanava 3. AT-mikrossa<br />
esitelty liitäntätapa ATA ei tarvitse<br />
DMA-kanavaa, mutta uusiin<br />
ATA-normeihin se on taas tullut.<br />
Käytössä on kaksi DMA-moodia, yhden<br />
ja useamman sanan DMA, joista<br />
nykyisin on käyt”ssä vain usean<br />
sanan DMA.<br />
IDE<br />
Integrated Drive Electronics, kiintolevyn<br />
liitäntätapa, jossa kiintolevyn<br />
ohjauselektroniikka on sijoitettu<br />
kiintolevyyn, jolloin vältetään<br />
ST506-liitännässä tarvittava ohjauslattakaapeli.<br />
IDEstä on 8 ja 16 bitin<br />
versiot. Yleisesti lyhennettä IDE käytetään<br />
kuitenkin nykyisen 16 bitin<br />
ATA-liitännän synonyymina.<br />
64 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Western Digitalin levyissä oli siltain, jolla levy saatiin näkymään 2,1 gigatavuisena<br />
vanhoja koneita ja niiden BIOS:ejä varten.<br />
levyjen koon 504 megatavuun.<br />
Tämän taustalla on osoitejärjestelmä,<br />
joka oli käytössä 90-luvun<br />
alkuun saakka. Rajoituksia<br />
on pyritty kiertämään kehittämällä<br />
muutaman viime vuoden<br />
aikana yhä uusia BIOS-laajennuksia.<br />
Kiintolevyllä olevan tiedon<br />
osoite lasketaan alkuperäisen<br />
PC-BIOSin mukaisesti CHSmenetelmällä<br />
eli sylinterin, luku-kirjoituspään<br />
ja sektorin<br />
avulla. Suurin sylinterimäärä on<br />
1024, päiden määrä 16 ja sektorien<br />
määrä 63. Näiden lukujen<br />
tulo rajoittaa yhden fyysisen levyn<br />
kooksi 504 megatavua.<br />
Toinen rajoitus tulee käyttöjärjestelmästä.<br />
Ensimmäiset<br />
DOSit eivät tukeneet kiintolevyjä<br />
lainkaan. Vasta vuonna 1986<br />
esitelty DOS 4.0 tuki yli 32 megatavun<br />
levyosioita. Nyt 32-bittistä<br />
osoitusta käyttävät Windowsit<br />
pystyvät käsittelemään<br />
periaatteessa jopa teratavujen<br />
kokoisia kiintolevyjä.<br />
CHS-osoitusta on laajennettu<br />
ja erilaisia kiintolevyjen käsittelytapoja<br />
on eri aikoina julkistetuissa<br />
BIOSeissa toistakymmentä<br />
erilaista. P-CHS-menettelyssä<br />
sylinterien suurin lukumäärä<br />
voi olla 65535, jolloin kiintolevyn<br />
suurin koko on 136 gigatavua.<br />
L-CHS-menettelyllä taas<br />
kasvatetaan päiden määrä<br />
255:een, jolloin suurin kiintolevyn<br />
koko on 7,84 gigatavua.<br />
Uusin osoitustapa tunnetaan<br />
lyhenteellä LBA (Logical Block<br />
Address). Siinä levyllä olevat tallennuslohkot<br />
numeroidaan<br />
juoksevalla numerolla nollasta<br />
alkaen. Monet <strong>uudet</strong> BIOSit<br />
osaavat muodostaa LBA-nume-<br />
rot sekä P-CHS:ää että L-<br />
CHS:ää käyttävistä levyistä. Valitusta<br />
yhdistelmästä riippuen<br />
kiintolevyn suurin koko on tällöin<br />
7,84 gigatavusta aina 136 gigatavuun<br />
saakka. Lisäksi eräät<br />
BIOSit eivät osaa käsitellä sylinterimäärän<br />
osoitukseen käytettäviä<br />
alkuperäisen 10 bitin jälkeisiä<br />
bittejä oikein, vaan kolmastoista<br />
bitti rajoittaa koon<br />
2,1 gigatavuun.<br />
Ennen uuden ison kiintolevyn<br />
ostoa kannattaa siis tarkistaa,<br />
että koneen BIOS tuntee<br />
LBA:n. Jos BIOS ei tätä tee, voi<br />
uudemmat Flash-BIOSit päivittää<br />
ohjelmallisesti. Viimeisenä<br />
keinona on upottaa kiintolevyn<br />
käynnistysuralle ajuriohjelma,<br />
jollaisia toimitetaan ainakin joidenkin<br />
kiintolevyjen mukana.<br />
Viimemainittu keino on epävarma,<br />
koska esimerkiksi Windows<br />
95:n uusi asennus tyhjentää<br />
käynnistysuran eikä iso kiintolevy<br />
tällöin välttämättä toimi.<br />
Isojen levyjen monet<br />
standardit<br />
Ensimmäisten PC/XT-mikrojen<br />
kiintolevyissä käytettiin liitäntätapana<br />
Seagaten kehittämää<br />
ST506-standardia. Siinä kiintolevyyn<br />
meni nykyisen IDE-standardin<br />
tapaan 40-johtiminen<br />
datajohto ja kapeampi ohjaussignaaleja<br />
siirtävä lattajohto.<br />
PC/AT:n myötä esiteltiin<br />
kiintolevyt, joissa ohjauselektroniikka<br />
oli itse levyn yhteydessä.<br />
Tästä tulee kiintolevyjen liitäntätavan<br />
lyhenteeksi vakiintunut<br />
IDE eli Integrated Drive Electronics.<br />
Oikeampi liitäntätavan lyhenne<br />
on ATA, AT Attachment<br />
eli AT-liitäntä.<br />
Alkuperäisen<br />
ATAn mukaan<br />
yhteen kiintolevyohjaimeen<br />
voi<br />
kytkeä vain yhden<br />
ATA-kaapelin,<br />
jossa on korkeintaan<br />
kaksi kiintolevyä.<br />
Tätä rajoitetta<br />
on kierretty<br />
kahdella eri tavalla:<br />
laajentamalla<br />
ATA-standardia<br />
tai käyttämällä<br />
toista standardia.<br />
ATA-standardi<br />
on nykyisin Amerikanstandardointijärjestö<br />
AN-<br />
SIn käsialaa. Ensimmäinenlaajennus<br />
oli ohjain,<br />
jossa on paikka kahdelle liitäntäjohdolle.<br />
Tämä ATA-2 tunnetaan<br />
valmistajan mukaan EIDEnä<br />
(Western Digital) tai Fast-<br />
ATAna (Quantum).<br />
Uusimmassa ATA-4-standardissa<br />
on kiinnitetty erityistä<br />
huomiota suurempiin siirtonopeuksiin.<br />
Standardin määrittämä,<br />
joskin Quantumin patentoima<br />
Ultra DMA pystyykin nykytekniikalla<br />
33 megatavun sekuntinopeuteen,<br />
kun alkuperäinen<br />
ATA pystyy korkeintaan 4,1<br />
megatavuun sekunnissa.<br />
Ultra DMA:n perusajatus on<br />
nostaa yhdellä levyn kellojaksolla<br />
siirrettävä tietomäärä kaksinkertaiseksi<br />
ja standardi mahdollistaa<br />
periaatteessa suuremmatkin<br />
nopeudet kuin 33 megatavua<br />
sekunnissa, kunhan kiintolevyjen<br />
koneistot toimivat nykyistä<br />
nopeammin. Käytännössä<br />
ensimmäiset Ultra DMA -kiintolevyt<br />
ovat siirtonopeudeltaan<br />
vain noin kymmenen prosenttia<br />
nopeampia kuin vastaavaa mekaniikkaa<br />
käyttävät aikaisemman<br />
ATA-3-standardin mukaiset<br />
laitteet.<br />
Toinen mahdollinen kiintolevyjen<br />
liitäntästandardi on<br />
SCSI, jossa yhteen kaapeliin voidaan<br />
ketjuttaa seitsemän laitetta.<br />
Tämä on käytössä Macintosheissa,<br />
mutta PC-puolella suosio<br />
ei ole yhtä suuri, koska SCSIohjaimet<br />
ovat ATAn vaatimaa<br />
kalliimpia. PC-mikroissa SCSI<br />
on kuitenkin käytössä kaikissa<br />
RAID-levystöissä, tehokkaissa<br />
työasemissa ja suurimmassa<br />
osassa palvelimia.<br />
Levyn hukkatila<br />
kasvaa<br />
Todella isoilla levyillä DOS ja
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Windows hukkaa FAT-tiedostojärjestelmän<br />
(File Allocation<br />
Table) vuoksi rajusti levytilaa.<br />
Tämä johtuu siitä, että alkuperäinen<br />
FAT käyttää kiinteän mittaisten<br />
varausyksikköjen osoitukseen<br />
16 bittiä, jolloin näiden<br />
yksikköjen enimmäismäärä on<br />
yhdellä levyosiolla 65536.<br />
FATia käytettäessä isoilla levyillä<br />
on siksi pakko kasvattaa<br />
varausyksikköjen kokoa niiden<br />
määrän sijasta tai vaihtoehtoisesti<br />
iso levy on jaettava useampiin<br />
osioihin.<br />
Esimerkiksi yhden gigatavun<br />
kokoista levyosiota käytettäessä<br />
yhden varausyksikön koko on<br />
16 kilotavua. Tästä seuraa se, että<br />
pienet, muutaman tavun mittaiset<br />
tiedostotkin varaavat tilaa<br />
aina vähintään 16 kilotavua ja<br />
samanlaista hukkatilaa jää lähes<br />
jokaisen tiedoston perään.<br />
Muutaman tuhannen tiedoston<br />
osiossa voi tästä syystä olla hukkatilaa<br />
jopa kymmeniä megatavuja.<br />
Ongelma kasvaa sitä suuremmaksiä<br />
mitä suurempia levyosioita<br />
käytetään.<br />
Asian voi korjata vaihtamalla<br />
käyttöjärjestelmään sisältyvä tiedostojärjestelmä<br />
toiseksi. Microsoft<br />
onkin kehittänyt perinteiseen<br />
Windowsiin uuden 32-bittisen<br />
tiedostojärjestelmän FAT32.<br />
Tässä järjestelmässä varausyksikköjen<br />
koko on vakio (512 tavua)<br />
ja määrä on periaatteessa rajoittamaton,<br />
joten hukkatilaa ei juuri<br />
synny. FAT32 ei kuitenkaan<br />
toimi kaikkien kiintolevyä suoraan<br />
ohjaavien ohjelmien kanssa.<br />
Isojen kiintolevyjen aikaan<br />
kirjoitetut Windows NT ja OS/2<br />
sisältävät tiedostojärjestelmiä,<br />
joissa käytetään vaihtuvamittaisia<br />
varausyksikköjä. Windows<br />
Kuvassa testin fyysisesti suurin (Quantum Bigfoot) ja pienin (Seagate<br />
Medalist Pro) levy. Molempien kapasitetti on kuitenkin sama, 6,5 gigatavua.<br />
NT:n tiedostojärjestelmä NTFS<br />
(NT File System) ja OS/2:n<br />
HPFS (High Perfocmance File<br />
System) eivät ole yhteensopivia<br />
aikaisemman FATin tai toistensa<br />
kanssa.<br />
Ongelma ei välttämättä ole<br />
suuri, koska isoja levyjä saa yhä<br />
halvemmalla. Useissa tapauksissa<br />
on varmasti vaivattomampaa<br />
käyttää isoja levyosioita ja tuttua<br />
DOSia tai Windowsia sen sijaan,<br />
että kikkailisi useiden levyosioiden<br />
tai uuden käyttöjärjestelmän<br />
kanssa.<br />
Mikron suorituskyky<br />
riippuu kiintolevystä<br />
Monet nykyiset ohjelmat käyttävät<br />
niin suuria tiedostoja, että ne<br />
eivät mahdu kerralla muistiin.<br />
Tällöin joudutaan käyttämään<br />
kiintolevyä välimuistina. Siksi<br />
kiintolevy ja sen yhteydessä nopeutuskeinot<br />
vaikuttavat käytännössä<br />
tietokoneen suorituskykyyn<br />
useimmiten paljon<br />
enemmän kuin esimerkiksi prosessorin<br />
nopeus.<br />
Hyvin organisoidulla kiintolevyllä<br />
isommat tiedostot ovat<br />
yhtenäisinä levyalueina, jolloin<br />
hakunopeus vaikuttaa vain tiedoston<br />
ensimmäisen varausyksikön<br />
hakuaikaan. Kiintolevyjen<br />
fyysisten hakunopeuksien<br />
erot ovat nykyisin pieniä. Nopeudet<br />
liikkuvat yleensä yhdeksän<br />
ja 14 millisekunnin välillä ja<br />
siksi hakunopeuksien erot eivät<br />
juuri vaikuta suorituskykyyn<br />
käytännön sovelluksissa, kuten<br />
tekstinkäsittelyssä tai taulukkolaskennassa.<br />
Hakuaikaa voi nopeuttaa jopa<br />
useita kertaluokkia erilaisten<br />
välimuistiratkaisujen avulla.<br />
Käytännössä eri kiintolevyjen<br />
erot ovat tässäkin suhteessa pienet,<br />
koska ohjelmallisten välimuistien<br />
kuten Microsoftin<br />
Smartdriven nopeus on useissa<br />
tapauksissa parempi kuin kiintolevyjen<br />
yhteyteen rakennetut<br />
Kuvassa nykyaikaiselle IDE-levylle ominainen liityntä. Vasemmalta lukien: IDE-liitin, siltaimet sekä virransyöttö.<br />
Siltauksien kytkennät on painettu levykotelon yläpinnalle. Tässä levyssä siltaimet ovat hankalasti<br />
sijoitettuna syvennykseen, josta niihin tarttuminen vaatii työkaluja.<br />
EIDE<br />
Enhanced IDE, Western Digitalin julkaisema<br />
laajennus IDE-liitäntään.<br />
Mahdollistaa LBA-osoituksen ja neljän<br />
kiintolevyn liitännän yhteen ohjaimeen.<br />
ESDI<br />
Enhanced Small Device Interface,<br />
Maxtorin 80-luvun alkupuolella kehittämä<br />
parannus ST506:een, jossa<br />
levyllä olevan datan koodauselektroniikka<br />
on sijoitettu kiintolevyyn.<br />
Saman näköiset kaapelit, mutta erilaiset<br />
signaalit kuin ST506:ssa.<br />
Fast-ATA<br />
Quantumin ja Seagaten käyttämä<br />
nimitys heidän ATA-2-määritysten<br />
mukaisista kiintolevyistään.<br />
Landing zone (LZ)<br />
Laskeutumisalue, johon kiintolevyn<br />
luku- ja kirjoituspäät siirretään lepotilassa<br />
levypinnan vaurioiden välttämiseksi.<br />
Nykyisissä kiintolevyissä<br />
automaattinen toiminto, yleisesti<br />
vielä 80-luvun lopulla tarvitsi ajaa<br />
erillinen pysäköintiohjelma.<br />
L-CHS<br />
Logical CHS, looginen CHS, jossa luku-<br />
ja kirjoituspäiden määrä on kasvatettu<br />
16:sta 256:eenä jolloin suurin<br />
levykoko on 1024 x 256 x 63 eli<br />
7,84 gigatavua.<br />
LBA<br />
Logical Block Address. Kiintolevyn<br />
osoitustapa, jossa levylohkot numeroidaan<br />
juoksevalla loogisella numerolla<br />
alkaen nollasta. Tekee mahdolliseksi<br />
136 gigatavun levykoon<br />
ATA-liitännällä.<br />
MBR<br />
Master Boot Record. Käynnistystietue<br />
eli levyn ositustaulukko, joka<br />
luodaan FDISK-ohjelmalla. Tästä voi<br />
olla myös osoite muita ositustaulukkoja<br />
sisältäviin tietueisiin. Joidenkin<br />
isojen kiintolevyjen ajuriohjelmat sijoitetaan<br />
MBR:ään.<br />
MFM<br />
Modified Frequency Modulation, levyllä<br />
olevan datan koodaustapa,<br />
jossa käytetään taajuusmodulaatiota<br />
ja 17 sektoria uralla. Käytössä<br />
vieläkin levykkeillä sekä XT- ja ATmikroissa.<br />
P-CHS<br />
Physical CHS, fyysinen CHS, jossa<br />
sylinterien määrä on kasvatettu<br />
1024:stä 65535:eenä jolloin suurin<br />
levykoko on 65535 x 16 x 63 eli 136<br />
gigatavua.<br />
PreComp<br />
Precompensation eli menettely, jolla<br />
kiintolevyn elektroniikka kompensoi<br />
levyllä olevien vastakkaiseen suuntaan<br />
magnetoituneiden alueiden<br />
ajan mukana tapahtuvan siirtymän<br />
toisiaan kohden. Jos tällaista menettelyä<br />
ei olisi, voisi levy tulla ajan<br />
myötä lukukelvottomaksi.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 65
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
fyysiset välimuistit. Erikoistapauksena<br />
mainittakoon peilattuja<br />
levypareja käyttävät RAIDlevystöt.<br />
Niiden ohjauselektroniikka<br />
ja välimuistit pudottavat<br />
näiden levystöjen hakunopeudet<br />
huonoimmillaankin selvästi alle<br />
parhaiden IDE-asemien.<br />
Paljon suurempi suorituskykyero<br />
kuin välimuisteissa syntyy<br />
käytännössä kiintolevyjen siirtonopeuksista.<br />
Tässä vaikuttaa<br />
käytännössä monta eri tekijää.<br />
Ensimmäisessä ATA-standardissa<br />
tiedot siirrettiin ohjelman<br />
avulla kiintolevyltä ensin prosessorille<br />
ja sieltä tietokoneen<br />
muistiin. Tämä PIO-siirtotapa<br />
rasittaa kuitenkin prosessoria<br />
runsaasti ja siksi uusissa kiintolevyissä<br />
on siirrytty DMA:han<br />
eli suoraan muistiosoitukseen,<br />
jossa tiedot siirretään kiintolevyltä<br />
muistiin ilman käyntiä<br />
prosessorissa. Uudet kiintolevyt<br />
eivät eroa tässäkään suhteessa<br />
merkittävästi toisistaan, mutta<br />
esimerkiksi viisi vuotta vanhan<br />
kiintolevyn siirtonopeus saattaa<br />
olla vain neljäsosa nopeimmista<br />
nykyisistä ja sen kyllä huomaa.<br />
66 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Miten valita?<br />
Uuden kiintolevyn valinta on<br />
ostajan kannalta varsin helppoa,<br />
jos käytössä on uusi Pentiummikro.<br />
Liitäntänä on poikkeuksetta<br />
IDE ja <strong>uudet</strong> emolevyt antavat<br />
mahdollisuuden käyttää<br />
neljääkin samanaikaista kiintolevyä.<br />
Kannattaa kuitenkin tarkistaa,<br />
että kiintolevyt toimivat nykyisen<br />
koneen BIOSilla. Ongelmia<br />
tulee helposti myös, jos yrittää<br />
kytkeä samaan kaapeliin peräkkäin<br />
uuden ja kymmenkunta<br />
vuotta vanhan kiintolevyn.<br />
Kun kiintolevyjen liitäntätavat<br />
ovat samanlaisia ja suorituskykyerot<br />
pienet, muodostuvat<br />
tärkeimmiksi valintatekijöiksi<br />
hinta ja fyysinen koko.<br />
Hinnat muuttuvat melkein<br />
päivittäin, joten tarjouksia kannattaa<br />
seurata. Hinnaltaan<br />
edulliset ja pienempiä levyjä<br />
hiukan hitaammat Quantumin<br />
5.25-tuumaiset Bigfoot-mallit<br />
eivät ehkä mahdu jokaiseen<br />
mikroon.<br />
Toimituksen valinta<br />
■ Seagate Medalist Pro ST36451A ja<br />
ST36450A<br />
Seagaten molemmat 6,5 gigatavuiset levyt ovat suorituskyvyltään<br />
testin voittajia lähes identtisillä suoritusarvoilla. Levyt<br />
ovat periaatteessa samanlaisia, toinen on perinteinen ja<br />
toinen Ultra DMA. Levyjen mukana seuraa DiskWizard-ohjelmisto<br />
sekä käyttöohjeet.<br />
■ IBM Deskstar DHEA-36480<br />
IBM:n 6,5 gigatavun Ultra DMA -levy on teknisesti oivallinen<br />
toteutus. Levy on kaiken kaikkiaan erinomainen valinta<br />
suorituskykyistä levyä etsiville. IBM luottaa selkeisiin, itse<br />
levyyn painettuihin kytkentäohjeisiin perinteisten käyttöohjeiden<br />
sijaan.<br />
■ Fujitsu MPA3052ATU<br />
Fujitsu osallistui testiin kahdella mallilla, joista suurempi 5,2<br />
gigainen Ultra DMA -levy nousi kärkijoukkoon suorituskykynsäkin<br />
puolesta. Kun hinta vielä on kohdallaan, on valinta<br />
helppo.<br />
■ Quantum Bigfoot CY6540A<br />
Bigfoot ei suorituskyvyllään yllä aivan vertailun parhaiden<br />
levyjen rinnalle. Levy on hyvä valinta runsaasti edullista kiintolevytilaa<br />
etsivälle.
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Kiintolevyjen 15 vuotta<br />
1982<br />
IBM PC-DOS 2.0 toi PC-mikroihin<br />
hakemistot, jolloin eri<br />
valmistajat myivät kotelon ulkopuolisia<br />
kiintolevyjä. Mitään<br />
vakioituja liitäntätapoja ei<br />
ollut.<br />
Mikroihin myytiin kahdeksan<br />
tuuman levyillä varustettuja<br />
”Winchestereitä”, esimerkiksi<br />
Tietokoneen ensimmäisessä<br />
numerossa Findip mainosti<br />
tällaista 24 megatavun<br />
laitetta hintaan 19 800 markkaa.<br />
1983<br />
PC/XT: 5 megatavun ST506 ja<br />
10 megatavun ST412. Suurin<br />
yhden kiintolevyn teoreettinen<br />
koko 32 megatavua. Esimerkiksi<br />
Tallgrassin 6,25 megatavun<br />
”kovalevyasema”<br />
maksoi vuoden lopulla erikseen<br />
ostettuna 24 560 markkaa.<br />
1984<br />
PC/AT: ATA, tuki neljälletoista<br />
10-112 megatavun kiintolevytyypille.<br />
PC/MS-DOS 3.3,<br />
jonka avulla yksi fyysinen kiintolevy<br />
voitiin jakaa useampaan<br />
enintään 32 megatavun osioon.<br />
Puhuttiin edelleen yleisesti<br />
Winchestereistä ja esimerkiksi<br />
kotimainen Nokia<br />
PC:n sai varustettuna 5-15<br />
megatavun tällaisella kiintolevyllä<br />
hintojen ollessa 42 000-<br />
58 300 markkaa.<br />
1985<br />
PC/MS-DOS 4.0, jossa tuki yli<br />
32 megatavun kiintolevyille.<br />
Tietokone-lehti esitteli 30 ”yhteensopivaa”<br />
mikroa ja joukon<br />
niiden oheislaitteita. Perusvarustuksena<br />
useimmissa mikroissa<br />
oli 10 megatavun kiintolevy.<br />
Erillislaitteet olivat kovissa<br />
hinnoissa, esimerkiksi 30 megatavun<br />
Control Data CDC<br />
Storage Master levymuisti<br />
maksoi ohjaimineen 38 566<br />
markkaa.<br />
1986<br />
Mikrojen levytiloja laajennettiin<br />
yleisesti ”kovalevykorteilla”,<br />
joissa kiintolevy oli rakennettu<br />
suoraan laajennusväylään<br />
asennettavaan korttiin.<br />
Tietokone-lehtikin oli asialla<br />
kun Osmo A. Wiio kirjoitti<br />
kokemuksistaan korttikovalevyn<br />
käyttöönotossa muun<br />
muassa että ”On kutakuinkin<br />
turhaa käyttää esimerkiksi<br />
IBM:n Top View tai Microsoftin<br />
Windows -tyyppisiä ohjelmia<br />
ilman kovalevyä”.<br />
IBM esitteli PS/2:n ja pyrki<br />
uuden väyläratkaisun lisäksi<br />
käyttämään Maxtorin jo 80luvun<br />
alkupuolella kehittämää<br />
ST506:n parannettua versiota<br />
ESDIä, joka ei kuitenkaan<br />
yleistynyt. Myöhemmin IBM<br />
siirtyi PS/2:ssa SCSI-kiintolevyihin,<br />
jotka eivät ole yleistyneet<br />
PC-laitteissa lähinnä ohjaimista<br />
tulevan lisähinnan<br />
vuoksi.<br />
Tietokoneen helmikuun<br />
numerossa oli lehden ensimmäinen<br />
kiintolevyjen vertailu,<br />
jossa oli mukana 11 ”korttikovalevyä”,<br />
kooltaan 10-30 megatavua.<br />
Näiden laitteiden<br />
hinnat vaihtelivat välillä 4950-<br />
9000 markkaa.<br />
1988<br />
Erikseen myytävien kiintolevyjen<br />
hinnat olivat laskeneet<br />
huomattavasti ja varsin isojakin<br />
levyjä myytiin. Peruskoko<br />
kiintolevyille oli 40 megatavua<br />
ja sellaisen sai hintaan 2000-<br />
4000 markkaa. Suurista levyistä<br />
esimerkiksi Miniscriben 380<br />
megatavun malli maksoi 15<br />
990 markkaa.<br />
1992<br />
Vielä vuoden alussa tavallinen<br />
kiintolevyn peruskoko oli 40<br />
megatavua, mutta vuoden<br />
loppupuolella <strong>uudet</strong> valmistustavat<br />
ja vakioituminen PCtyyppisissä<br />
mikroissa ATA-liitäntään<br />
kasvattivat tavalliseksi<br />
levykooksi 200 megatavua.<br />
1993<br />
Tietokone julkaisi tammi-<br />
1987<br />
kuussa ensimmäisten varsinai-<br />
KIINTOLEVYTILAN HINTAKEHITYS 1982-97<br />
300 2000 15001600 4000 300<br />
250<br />
200<br />
150<br />
100<br />
247<br />
115<br />
75<br />
50<br />
38<br />
23 20<br />
9,4<br />
3,3 2,6 0,9 0,6<br />
0<br />
1982 19831984 19851986198719881989 19901991199219931994 19951996 1997<br />
Kiintolevyn hinta/kapasiteetti muuttuu logaritmisesti. Kuvassa on<br />
kunakin aikana mikron mukana tulevan perustasoisen kiintolevyn<br />
megatavun markkamääräisen hinnan kehitys markoissa.<br />
sen kiintolevyvertailun nimellä<br />
”Nopeat ja tilavat kiintolevyt”.<br />
Näille 200-250 megatavun<br />
kiintolevyille ei saatu merkittäviä<br />
eroja, joten toimituksen<br />
valintaa ei tehty. Hinnat<br />
olivat välillä 4000-4500 markkaa.<br />
1995<br />
Toinen kiintolevyvertailu julkaistiin<br />
Tietokoneen maaliskuun<br />
numerossa nimellä ”Uudet,<br />
isot IDEt”. 500 megatavun<br />
levyistä toimituksen valinnan<br />
ansaitsivat Maxtor 7546AT ja<br />
Seagate ST5660A, joiden hinnat<br />
olivat 1390 ja 1890 markkaa.<br />
Mikron peruskiintolevyn<br />
koko siis kymmenkertaistuu<br />
nykyvauhdilla noin viidessä<br />
vuodessa ja siten 20 gigatavua<br />
saavutetaan vuonna 2002.<br />
Kymmenen vuoden kuluttua<br />
kiintolevyn peruskoko on jo<br />
200 gigatavua. Mitä silloin<br />
pystymmekään tekemään!<br />
PIO<br />
Programmed Input/Output, tavallisin<br />
PC:ssä käytetty tietojen siirtotapa,<br />
jossa tiedot siirretään oheislaitteesta<br />
prosessorin kautta muistiin.<br />
Yksinkertaisimmillaan PIO sitoo yhden<br />
keskeytyksen yhtä siirrettävää<br />
sektoria kohden, mutta nykyisin<br />
käytetään jopa PIO 16 -asetusta,<br />
jossa yhden keskeytyksen aikana<br />
siirretään 16 sektoria.<br />
PIO mode<br />
ATA-standardi määrittelee viisi erilaista<br />
PIO-moodia, jotka numeroidaan<br />
0..4. Mitä isompi numero, sitä<br />
lyhempi on yhden keskeytyksen aika<br />
ja kääntäen sitä suurempi siirtonopeus.<br />
Esimerkiksi PIO mode 0 -tasolla<br />
suurin siirtonopeus on 3,33<br />
megatavua sekunnissa ja PIO mode<br />
4 -tasolla 16,67 megatavua sekunnissa.<br />
RLL<br />
Run Length Limited, levyllä olevan<br />
datan koodaustapa, jolla saadaan<br />
pakatuksi dataa levylle noin kaksinkertainen<br />
määrä MFM-koodaukseen<br />
verrattuna. Käytetään sekä ATA- että<br />
SCSI-kiintolevyissä. 24 erilaista<br />
pakkaustapaa.<br />
SCSI<br />
Small Computer Systems Interface,<br />
amerikkalaisen standardointijärjestö<br />
ANSIn hyväksymä liitäntätapa pienten<br />
tietokoneiden oheislaitteille. Liitäntä<br />
mahdollistaa seitsemän laitetta<br />
ketjutettuna yhteen liitäntään.<br />
Käyt”ssä kaikissa Macintosheissa ja<br />
RAID-levystöissä.<br />
ST506/412<br />
Ensimmäinen PC-mikrojen yleinen<br />
liitäntästandardi, joka julkaistiin<br />
IBM PC/XT:ssä Seagate Technologyn<br />
5 megatavun ja 10 megatavun levymalleille<br />
ST506 ja ST412. Vaatii erilliset<br />
lattajohdot datalle ja kiintolevyn<br />
ohjaukselle.<br />
Ultra DMA<br />
Uusin Quantumin patentoima ATAlevyjen<br />
siirtoprotokolla, jolla siirretään<br />
yhden kellojakson aikana aikaisempiin<br />
verrattuna kaksinkertainen<br />
määrä tietoa. Uutena on myös<br />
tiedon siirron aikainen CRC-tarkistus,<br />
joka vähentää siirtovirheitä.<br />
Käytetään myös nimityksiä Ultra-<br />
ATA ja suurimman siirtonopeuden<br />
mukaista nimitystä Ultra-DMA/33.<br />
Vaatii toimiakseen ohjaimen, joka<br />
tukee Ultra DMA:ta.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 67
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Ultra DMA:lla vain hieman lisää nopeutta<br />
Kiintolevyjä testattiin Soyo<br />
5TT5- sekä Abit AX5-Pentium -<br />
emolevyillä, joka on varustettu<br />
Ultra DMA -tiedonsiirtokäytäntöä<br />
tukevalla Intelin 430TXpiirisarjalla.<br />
Näiden emolevyjen<br />
BIOS tukee Ultra DMA:ta. Prosessoriksi<br />
valitsimme 200 megahertsisen<br />
Pentium MMX -prosessorin.<br />
Muistia kokoonpanossa<br />
oli 32 megatavua. Kiintolevyt<br />
testattiin IDE-väylässä yksin,<br />
mikron CD-ROM-asema oli<br />
kytkettynä toiseen väylään häiriöiden<br />
välttämiseksi.<br />
Kukin kiintolevy osioitiin<br />
kahteen yhtä suureen, yhden<br />
gigatavun kokoiseen osioon,<br />
joista toinen sijaitsi vapaan alueen<br />
alussa ja toinen levyn lopussa.<br />
Näin pyrittiin saamaan vertailukelpoisia<br />
tuloksia sekä levyjen<br />
ulko- että sisäreunoilta. Levyt<br />
formatoitiin ja niille asennettiin<br />
Windows 95 -käyttöjärjestelmä.<br />
C-osiolle asennettiin<br />
Ziff-Davisin testit, MS Access,<br />
Tietokonelehden omat vakiotestit<br />
sekä joukko tätä vertailua<br />
varten kehitettyjä kiintolevytestejä,<br />
jotka asennettiin myös<br />
D-osiolle. Asennusten jälkeen<br />
kukin kiintolevy eheytettiin ja<br />
asetukset tarkistettiin.<br />
Ziff-Davisin Winbench-testeistä<br />
valittiin muutamia kiintolevyn<br />
tiedonsiirtonopeutta mittaavia<br />
testejä, joita ajettiin sekä<br />
suurilla että pienillä tiedostoilla.<br />
Tietokonelehden vakiotesteihin<br />
kuuluvalla Access-tietokantatestillä<br />
pyrittiin selvittämään<br />
kunkin levyn nopeutta todellisessa<br />
sovelluskäytössä. Tätä vertailua<br />
varten kehitetyt kiintolevytestit<br />
mittasivat levyn luku- ja<br />
kirjoitusnopeutta sen sisä- ja<br />
ulkokehällä. Testeissä sekä pelkästään<br />
luettiin levyltä että kirjattiin<br />
luettuja tietoja toiseen<br />
hakemistoon.<br />
Hiljaiset ja helposti<br />
asennettavat<br />
Nykyiset kiintolevyt ovat hiljaisia<br />
verrattuna muutaman vuoden<br />
takaisiin edeltäjiinsä. Kullakin<br />
merkillä on tyypillinen naksuntansa,<br />
joka ei yleensä häiritse.<br />
Ongelmia vähäinen ääni<br />
saattaa tuottaa sikäli, ettei kiintolevyntoimintaa<br />
havaitse<br />
muusta kuin merkkivalosta.<br />
Kiintolevyjen asennus oli on-<br />
68 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Seagate Medalist Pro ST36451A<br />
Seagate Medalist Pro ST36450A<br />
IBM Deskstar DHEA-36480<br />
IBM Deskstar DHEA-38451<br />
IBM Deskstar DHEA-34330<br />
Fujitsu MPA3052ATU<br />
IBM Deskstar DCAA-33640<br />
Western Digital Caviar AC35100<br />
IBM Deskstar DCAA-34330<br />
Fujitsu MPA3035ATU<br />
Micropolis Mustang 4550A<br />
Quantum Fireball ST32A011<br />
Western Digital Caviar AC34000<br />
Samsung VG33402A<br />
Seagate Medalist ST34342A<br />
Quantum Bigfoot CY6540A<br />
Seagate Medalist ST33240A<br />
Quantum Bigfoot CY4320A<br />
0 60 120 180 240 300<br />
sekuntia<br />
Access-testi on tietokantatesti, jossa käytetään 16 megatavun suuruista<br />
tietokantaa. Testi kuvaa todellista tilannetta käytettäessä levyintensiivistä<br />
sovellusta. Testin suoritusajat on ilmoitettu sekunneissa.<br />
Nopeimman ja hitaimman levyn ero on peräti 77 sekuntia.<br />
Seagate Medalist Pro ST36451A<br />
Seagate Medalist Pro ST36450A<br />
IBM Deskstar DHEA-36480<br />
IBM Deskstar DHEA-38451<br />
IBM Deskstar DHEA-34330<br />
Fujitsu MPA3052ATU<br />
IBM Deskstar DCAA-33640<br />
Western Digital Caviar AC35100<br />
IBM Deskstar DCAA-34330<br />
Fujitsu MPA3035ATU<br />
Micropolis Mustang 4550A<br />
Quantum Fireball ST32A011<br />
Western Digital Caviar AC34000<br />
Samsung VG33402A<br />
Seagate Medalist ST34342A<br />
Quantum Bigfoot CY6540A<br />
Seagate Medalist ST33240A<br />
Quantum Bigfoot CY4320A<br />
gelmatonta. Uudet koneet tunnistavat<br />
levyt vaivatta, mutta<br />
vanhemmilla (1,5 vuotta vanhemmilla)<br />
koneilla saattaa ilmetä<br />
satunnaisia ongelmia. Esimerkiksi<br />
eräs laboratoriomme<br />
120 megahertsin Pentium ei<br />
tunnistanut yhtään uusista levyistä<br />
ennen BIOS-päivitystä.<br />
Levyjen asettaminen joko<br />
Master- tai Slave-tilaan tapahtuu<br />
kaikissa testatuissa levyissä<br />
siltaimilla. Useimmissa levyissä<br />
nämä pienet kytkimet on sijoitettu<br />
IDE-liittimen viereen, josta<br />
niiden asettaminen tulisi sujua<br />
ongelmitta.<br />
Ongelmia aiheuttaa kuitenkin<br />
siltaimien sijoittaminen syvennykseen,<br />
johon on vaikea<br />
saada kynttä tai muuta työkalua<br />
ACCES-TESTI<br />
KIRJOITUSTESTI<br />
sisäreuna<br />
ulkoreuna<br />
211<br />
213<br />
222<br />
225<br />
225<br />
226<br />
233<br />
234<br />
234<br />
235<br />
236<br />
238<br />
241<br />
250<br />
256<br />
258<br />
279<br />
288<br />
2,12<br />
2,43<br />
1,86<br />
2,27<br />
2,69<br />
2,74<br />
1,99<br />
2,27<br />
1,73<br />
2,03<br />
1,93<br />
2,33<br />
1,09<br />
1,38<br />
2,15<br />
2,37<br />
1,88<br />
2,21<br />
1,72<br />
1,67<br />
2,04<br />
2,85<br />
1,53<br />
1,88<br />
2,5<br />
2,07 2,47<br />
2,14 2,41<br />
1,91<br />
2,35<br />
1,83<br />
2,26<br />
2,38<br />
0 0,5 1 1,5 2 2,5 3<br />
Megatavua sekunnissa<br />
2,64<br />
1,97<br />
Taulukosta ilmenee levyn sisä- ja ulkoreunan välinen ero kirjoitettaessa<br />
dataa levylle. Levyn ulkoreuna on nopeampi kuin sisäreuna. Tässä<br />
testissä menestyivät erityisesti Segaten 4,3 gigatavun Ultra DMA -<br />
levy ja IBM:n perinteinen 3,6 gigatavun kiintolevy. Myös Bigfootin<br />
nopeus levylle kirjoitettaessa kannattaa ottaa huomioon.<br />
väliin. Muutamat siltaimet ovat<br />
lisäksi täysin sileitä, joten otteen<br />
saaminen niistä on hyvin<br />
vaikeaa.<br />
Suorituskyky yllätti,<br />
Ultra DMA pettymys<br />
Nopeustesteissä suurikapasiteettiset<br />
3,5 tuuman levyt pärjäsivät<br />
yleisesti ottaen hyvin. Suuret<br />
5,25-tuumaiset Bigfootit olivat<br />
hitaita, kuten oli odotettua.<br />
Samoin mallisarjan ikä heijastui<br />
nopeustestien tuloksissa.<br />
Testitulokset olivat kaksijakoisia.<br />
Toisaalta nykyisten kiintolevyjen<br />
suorituskyky kokonaisuudessaan<br />
oli odotettua parempi.<br />
Pettymyksen tuotti Ultra<br />
DMA, joka ei testikokoonpanon<br />
kaltaisessa laitteistossa tuo-<br />
nut mainittavaa nopeusetua.<br />
Ultra DMA -levyt olivat toki<br />
nopeita, mutta tämä johtui lähinnä<br />
niiden uudemmasta tekniikasta.<br />
Luku ja kirjoitustestien tärkein<br />
anti oli odotettu nopeusero<br />
levyn ulko- ja sisäkehän välillä.<br />
Levyt pyörivät vakionopeudella,<br />
mutta levyn pinnan nopeus lukupäähän<br />
nähden riippuu siitä,<br />
mistä kohdasta tietoa luetaan tai<br />
mihin sitä kirjoitetaan. Levyn<br />
ulkoreunalla nopeus on suurin<br />
ja sisäreunalla pienin.<br />
Kiintolevyjen hakuaika riippuu<br />
paljon levyn pyörimisnopeudesta.<br />
Useimmat 3,5-tuumaiset<br />
IDE-levyt pyörivät nopeudella<br />
5400 kierrosta minuutissa<br />
ja niiden hakuaika on<br />
yleensä 9-11millisekuntia. Tästä<br />
joukosta poikkeavat Quantumin<br />
Bigfoot-levyt, jotka pyörivät<br />
3600 kierrosta minuutissa.<br />
Bigfootien hakuaika on tyypillisesti<br />
14 millisekuntia.<br />
Erilaiset luku- ja kirjoitustestit<br />
kuvaavat levyn teknisiä suoritusarvoja,<br />
mutta todellisuudesta<br />
kertovat parhaiten sovellustestit.<br />
Käyttämämme Accesstesti<br />
on osoittautunut jyvien ja<br />
akanoiden erottelijaksi tässä<br />
suhteessa. Erot levyjen välillä<br />
olivat huomattavia, sillä nopeimman<br />
ja hitaimman levyn<br />
suoritusajoilla oli eroa peräti 36<br />
prosenttia.<br />
Nopeimpia levyjä olivat isot<br />
Seagatet. Myös IBM:n Ultra<br />
DMA -levyt menestyivät hyvin<br />
käytännöllisesti katsoen identtisillä<br />
tuloksillaan. Kärkikastiin<br />
ylsi myös Fujitsun 5,2 gigatavun<br />
Ultra DMA -levy. Hitaimpia<br />
olivat odotetusti Quantumin<br />
Bigfootit ja hieman yllättäen<br />
vanhempi Seagaten 3,2 gigatavun<br />
Medalist.<br />
Käyttämämme Ziff-Davisin<br />
luku- ja kirjoitusnopeustestit<br />
kuvaavat erikokoisten datapakettien<br />
vaikutusta luku- ja kirjoitusnopeuteen.<br />
Testiohjelma<br />
luo levylle 16-megatavuisen tiedoston,<br />
jota luetaan määrätynkokoisina<br />
paketteina (200 tai<br />
4096 kilotavua) joko satunnaisesti<br />
tai peräkkäin. Taulukosta<br />
käy myös ilmi luvun ja kirjoituksen<br />
välinen suurin nopeusero.<br />
OTTO AALTO
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Levyt<br />
Tiedon tallennukseen käytettävät<br />
useimmiten alumiiniseoksesta<br />
tehdyt levyt pinnoitetaan<br />
eri tekniikoita<br />
käyttäen magneettisella kerroksella.<br />
Näitä levyjä on kotelossa<br />
yleensä useita ja yhden<br />
paksuus on nykyisin<br />
noin puoli millimetriä. Levyjen<br />
koot vaihtelevat 2,5<br />
tuumasta 5,25 tuumaan.<br />
Päiden<br />
siirtomekanismit<br />
Levyjen hakunopeus on<br />
lähinnä kiinni luku-kirjoituspäidensiirtonopeudesta.<br />
Ensimmäisissä kiintolevyissä<br />
päitä ja niiden<br />
kiinnitysvarsia siirsi askelmoottori,<br />
jota voitiin<br />
pyörittää kumpaankin<br />
suuntaan. Tämä mekanismi<br />
on kuitenkin niin<br />
epätarkka, että sitä käytetään<br />
enää levykeasemissa.<br />
Uusissa kiintolevyissä<br />
luku-kirjoituspäitä siirretään<br />
hakuvarsiin liittyvillä<br />
magneeteilla ja keloilla,<br />
tarkka paikka saadaan<br />
levyllä olevien oh-<br />
Kiintolevyn rakenne rakenne<br />
Tuuletus ja ilman suodatus<br />
Suurista valmistajista IBM käyttää edelleen kiintolevyistä<br />
nimitystä ”umpilevy”, koska ensimmäiset<br />
”Winchester”-tekniikkaa käyttävät kiintolevymekanismit<br />
olivat pölysuojan vuoksi täysin umpinaisessa kotelossa.<br />
Nykyisin kotelot eivät ole täysin umpinaisia, vaan<br />
niissä on pieni ilmaventtiili tasaamassa ilman paineen<br />
kotelon sisällä samaksi kuin ulkopuolella. Pienetkin<br />
pölyhiukkaset voivat aiheuttaa tietovirheitä, minkä<br />
vuoksi luku-kirjoituspäiden ilmatyynyn tuottava ilmavirta<br />
kulkee suodattimen läpi.<br />
Pyöritin ja pyöritysmoottorit<br />
Levyt käyttävät yhteistä akselia, joka on suora jatke<br />
pyöritysmoottorille. Levyjä pyöritetään vakionopeudella,<br />
joka oli pitkään 3600 kierrosta minuutissa,<br />
mutta uudemmissa levyissä nopeus voi olla jopa 10<br />
000 kierrosta minuutissa.<br />
Luku/kirjoituspäät<br />
Kiintolevyssä on yksi luku/kirjoituspää<br />
jokaista levypintaa<br />
kohti. Siten esimerkiksi<br />
neljää levyä käyttävässä<br />
kiintolevyssä on<br />
kahdeksan päätä. Kaikki<br />
luku-kirjoituspäät on sijoitettu<br />
varsien päähän siten,<br />
että ne liikkuvat samanaikaisestiä<br />
vaikka<br />
yleensä vain yksi pää kerrallaan<br />
siirtää tietoa. Luku/kirjoituspäätpidetään<br />
ilmatyynyllä irti levyistä,<br />
jotta nämä eivät<br />
naarmuuntuisi. Kiintolevyn<br />
pysähtyessä päät<br />
siirretään pois levyn<br />
päältä kosketuksen<br />
välttämiseksi.<br />
jaustietojen avulla. Sisäinen elektroniikka<br />
Kiintolevyissä on usein näkyvilläkin<br />
suurimman osan<br />
elektroniikasta sisältävä piirtolevy.<br />
Tämän lisäksi lukukirjoituspäissä<br />
on yleensä pieni<br />
esivahvistinä koska magneettisignaalien<br />
vaihteluista<br />
päähän syntyvä sähkövirta on<br />
hyvin heikko.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 69
Vertailu I S O T K I I N T O L E V Y T<br />
Seagate Medalist ST33240A Fujitsu MPA3035ATU Samsung VG33402A IBM Deskstar DCAA-33640 Quantum Bigfoot CY4320A Quantum Fireball ST32A011<br />
Hinta 1 450 mk 1 500 mk 1 545 mk 1 550 mk 1 600 mk 1 600 mk<br />
Maahantuoja Amitel, CHS, TT-Microtrading, Raidox, Amitel, Gandalf Data Berendsen Components, Microtronica, Microtronica,<br />
Mikrolog Microtronica HS TT-Microtrading TT-Microtrading<br />
Takuu 3 v. 3 v. 3 v. 3 v. 3 v.<br />
Kapasiteetti (Mt) 3227 3500 3401 3612 4335 3228<br />
Välimuistin koko (Kb) 128 128 128 128 128 128<br />
Hakuaika uralta uralle (ms) 2 3 2,2 3 2<br />
Keskim. hakuaika (ms) 12 10 9,5 14 10<br />
Kierrosnopeus (rpm) 4500 5400 5400 5400 3600 5400<br />
Kiekkojen lukumäärä 4 3 2 3 2 2<br />
Lukupäiden lukumäärä 8 6 4 5 4 4<br />
Tiedonsiirtotavat PIO 4, ATA-3, DMA 2 PIO 4, ATA-3, DMA 2 PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2, PIO 4, ATA-3, DMA 2 PIO 4, ATA-3, DMA 2 PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
Käyttöohjeet � � � � � �<br />
Ohjelmisto DiscWizard � � � � �<br />
Mk/Megatavu 0,45 0,43 0,45 0,43 0,37 0,50<br />
Tuotearviot<br />
Samaa merkkiä kuin Toimituk- Fujitsun peruslevy Ultra Samsung on markkinoilla har- IBM:n DMA-levy on varsin Hinnaltaan oiva tietovarasto. Quantumin 3,2 gigatavun Ultra<br />
sen valinta, mutta ominaisuuk- DMA:lla. Suorituskyvyltään vinaisempi kiintolevymerkki. suorituskykyinen, vaikka jää- Suorituskyky ei päätä huimaa, DMA -malli oli väliinputoaja niin<br />
siensa puolesta testijoukon toi- ja hinnaltaan keskitasoa. Suorituskyvyltään levy jää keskin hieman nopeammista Ult- mutta riittää vaatimattomam- hintansa kuin ominaisuuksiensa<br />
sesta päästä. Lisämiinusta keh- Mukana seuraavat käyttökijoukon hännille. Hinta melko ra DMA -serkuistaan. Erikoipaan käyttöön, esimerkiksi suhteen. Keskinkertaista suoritusnoista<br />
siltauksista. Selkeä ohjeohjeet varsin suppeat. korkea ominaisuuksiin nähsella tavalla toteutettu sil- vanhan koneen päivityslevyksi. kykyä melko korkealla hinnalla.<br />
vihko ja ohjelmisto.<br />
den.taus.<br />
IBM Deskstar DCAA-34330 Seagate Medalist IBM Deskstar DHEA-34330 Western Digital Caviar Fujitsu MPA3052ATU Western Digital Caviar<br />
ST34342A AC34000 AC35100<br />
Hinta 1 750 mk 1 850 mk 1 950 mk 1 970 mk 2 090 mk 2 160 mk<br />
Maahantuoja Berendsen Components, Amitel, CHS, Berendsen Components, CHS, J&M, Mikrolog Raidox, Amitel, CHS, J&M, Mikrolog<br />
CHS TT-Microtrading, Mikrolog CHS Microtronica<br />
Takuu 3 v. 3 v. 3 v. 3 v. 3 v. 3 v.<br />
Kapasiteetti (Mt)) 4335 4303 4335 4001 5250 5163<br />
Välimuistin koko (Kb) 128 128 512 256 128 256<br />
Hakuaika uralta uralle (ms) 2,2 2 2,2 3<br />
Keskim. hakuaika (ms) 9,5 12 2,2 11,5 10 11<br />
Kierrosnopeus (rpm) 5400 4500 9,5 5200 5400 5400<br />
Kiekkojen lukumäärä 3 4 3 3 2 3<br />
Lukupäiden lukumäärä 6 8 5 6 4 6<br />
Tiedonsiirtotavat<br />
Käyttöohjeet<br />
Ohjelmisto<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2, PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
� �<br />
DiscWizard �<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
�<br />
�<br />
Mk/Megatavu 0,40 0,43 0,45 0,49 0,40 0,42<br />
Tuotearviot<br />
Megatavuhinnaltaan melko Seagaten pienempi Ultra Suorituskyvyltään erinomai- WD:n 4 gigatavun Ultra DMA- Fujitsun suurempi levy on suori- WD:n suurempi Ultra DMA -levy<br />
edullinen ja nopea levy. Jää niu- DMA-levy ei lunasta odotuknen levy, joka häviää megatalevy on ominaisuuksiltaan tuskyvyltään kärjen tuntumassa. on kohtuullisen nopea ja jää vain<br />
kasti keskikastiin hinta/suoritussia. Erilainen kotelointi kätkee vuhinnassa testin voittajille. Ei keskitasoa. Hinnan ollessa Hinnaltaan kohtuullinen levy an- hiukan kärkijoukosta muiden<br />
kyky-vertailussa. Siltaukset aluk- alleen testivoittajista poikkea- varsinaisia käyttöohjeita. suhteellisen korkea ei yllä kärsaitsee toimituksen valinnan. ominaisuuksiensa puolesta.<br />
si vaikea löytää levyn piirilevyvaa tekniikkaa. Miinusta kehkisijoille.<br />
Ohjeet painettu le- Mukana suppeat käyttöohjeet..<br />
puolelta. Ohjeet painettu itse noista siltauksista. Selkeä ohvylle.<br />
koteloon..<br />
jevihko ja ohjelmisto.<br />
Quantum Bigfoot Seagate Medalist Seagate Medalist IBM Deskstar DHEA-36480 Micropolis Mustang IBM Deskstar<br />
CY6540A Pro ST36450A Pro ST36451A 4550A DHEA-38451<br />
Hinta 2 340 mk 2 500 mk 2 550 mk 2 590 mk 2 795 mk 4 500 mk<br />
Maahantuoja Microtronica, Amitel, CHS, Mikrolog, Amitel, CHS,Mikrolog, Berendsen Components, Gandalf Data Berendsen Components,<br />
TT-Microtrading TT-Microtrading TT-Microtrading CHS CHS<br />
takuu 3 v. 3 v. 3 v. 3 v. 3 v.<br />
Kapasiteetti (Mt) 6506 6449 6449 6499 5002 8455<br />
Välimuistin koko (Kb) 128 512 512 128 512<br />
Hakuaika uralta uralle (ms) 3 2 2 2,2 2 2,2<br />
Keskim. hakuaika (ms) 14 9,5 9,5 9,5 10,5 9,5<br />
Kierrosnopeus (rpm) 3600 5400 5400 5400 5200 5400<br />
Kiekkojen lukumäärä 3 5 5 4 4 4<br />
Lukupäiden lukumäärä 6 10 10 8 8 8<br />
Tiedonsiirtotavat<br />
Käyttöohjeet<br />
Ohjelmisto<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
DiscWizard<br />
PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
�<br />
DiscWizard<br />
PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA-3, DMA 2<br />
�<br />
�<br />
PIO 4, ATA 3, UDMA Mode 2,<br />
�<br />
�<br />
Mk/Megatavu<br />
Tuotearviot<br />
0,36<br />
Suurempi Bigfoot tarjoaa paljon<br />
vastinetta rahalle. Se ei ole<br />
0,39<br />
Seagaten suorituskyky on<br />
erinomainen ja hinta kohdal-<br />
0,40<br />
Ultra DMA-ominaisuuksilla varustettu<br />
Toimituksen valinta.<br />
0,40<br />
Tässä levyssä ovat ominais<strong>uudet</strong><br />
ja hinta hyvin kohdallaan.<br />
0,56<br />
Micropolis on testin erikoisin levy.<br />
Se on myös yksi hitaimmista<br />
0,53<br />
Testatuista levyistä kapasiteetiltaan<br />
suurin. Nopeus aivan<br />
nopea, mutta pärjää kuitenkin laan. Tuote on maineensa Hinnassa vain pientä uusien Suorituskyvyltään erinomai- nopeustestien valossa. Sovellus- kärkitasoa. Hinnassa vielä uu-<br />
pikkuveljeään paremmin. Hyvä veroinen ja saatavuus hyvä. ominaisuuksien tuomaa lisää. nen valinta tänään ja vielä testissä se sijoittuu keskivaiheiltuudenviehätyslisää. Hinnan<br />
sijoitus tilaa tarvitsevalle. Miinusta kehnoista siltauk- Miinusta kehnoista siltauksis- huomennakin.<br />
le. Hinnakas levy<br />
laskiessa hyvä valinta.<br />
sista. Selkeä ohjevihko ja ohjelmisto.ta.<br />
Selkeä ohjevihko ja ohjelmisto.<br />
on = � ei = �<br />
Maahatuojat Amitel Berendsen Components CHS Gandalf Data J&M Martela Microtronica Mikrolog Raidox TT-Microtrading<br />
puhelin (09) 584 5411 (09) 413 0800 (03) 213 6100 (09) 774 2150 (09) 4789 6122 (09) 777 5751 (09) 804 611 (09) 5842 6300 (09) 502 741<br />
faksi (09) 584 54 222 (09) 4130 8350 (03) 213 6122 (09) 7742 1555 (09) 4789 6123 (09) 777 3048 (09) 8046 1200 (09) 5845 4222 (09) 502 7499<br />
http:// www.amitel.fi www.berendsen.fi www.chs.fi www.j-m.fi www.mikrolog.fi www.raidox.fi www.tt-microtrading.fi<br />
70 TIETOKONE MARRASKUU 1997
Testi<br />
H P P H O T O S M A R T<br />
Sähköinen<br />
valokuvalaboratorio<br />
Photosmart-kuvausjärjestelmän<br />
eri<br />
osat ovat yhteisen nimensä<br />
mukaisesti hy-<br />
HP:n<br />
vin yhteensopivia, mikä<br />
auttaa selkeästi niiden käyttöönotossa ja<br />
itse käytössä. Tuotteiden myyminen erikseen<br />
on hyvä piirre, sillä näin käyttäjä pystyy<br />
laajentamaan laitteistoaan hiljalleen ensimmäisen<br />
laitteen ostamisen jälkeen.<br />
Photosmart-digitaalikamera kilpailee digitaalikameroiden<br />
kevyimmässä sarjassa.<br />
Sen enimmäistarkkuus on 640 x 480 kuvapistettä.<br />
Tällä tarkkuudella sen kuvat kelpaavat<br />
Web-sivuille, mutta eivät juuri suurempaa<br />
tarkkuutta vaativaan käyttöön.<br />
HP:n digitaalikameran etuna on sen helppokäyttöisyys.<br />
Kuvaajan huoleksi jää vain<br />
kameran laukaisimen painaminen. Kuvien<br />
tarkkuudessa eli resoluutiossa on kolme eri<br />
astetta, joka valitaan ennen kuvan ottamista.<br />
Käytännössä erot eri resoluutioiden välillä<br />
ovat pieniä, joten tarkkuus heijastuu enemmänkin<br />
kameran tallennuskapasiteettiin.<br />
Kuvien tallentuminen kameran muistiin<br />
kestää kymmenkunta sekuntia, minä aikana<br />
uutta kuvaa ei voi ottaa.<br />
Vaati hieman totuttelua säätää kameran<br />
resoluutiota tilanteen ja tilantarpeen mukaan.<br />
Alkuun kävi muutaman kerran niin,<br />
että testaajan oli käytävä tyhjentämässä kuvavarastonsa<br />
jo muutaman kuvan jälkeen<br />
tietokoneelleen, kun suurin resoluutio oli<br />
jäänyt päälle. Käytännössä tämä tilanpuute<br />
oli ehkä kameran vakavin puute. Valmistajalta<br />
on saatavissa kaksinkertaisen kapasiteetin<br />
omaava muistimoduuli, mutta sekään ei<br />
salli filmirulliin tottuneen huoletonta kuvien<br />
näpsimistä.<br />
Kameran liitäntä tietokoneeseen käy kätevästi<br />
sarjaportin kautta. Tämäntasoisen digitaalikameran<br />
pienille kuvatiedostoille se<br />
on riittävän nopea. Testatussa Windows 95 -<br />
ympäristössä liitäntä toimi varsin kiitettävästi<br />
kytke ja käytä -periaatteella.<br />
Skannerilla vain kymppikuvia<br />
Skannereiden hinnoittelu on muuttunut<br />
kuluttajaystävälliseen suuntaan. Siitä huolimatta<br />
ne eivät ole yleistyneet kotikäytössä.<br />
Skanneri on kuitenkin varsin verraton tiedonsyöttölaite.<br />
Sen avulla on helppo arkis-<br />
OTTO AALTO<br />
KUVA: TIMO SIMPANEN<br />
HP:n Photosmart-järjestelmä on<br />
koottu valokuvien tuotantoa<br />
varten.<br />
HP on tuonut markkinoille Photosmart-nimisen tuotemalliston, johon<br />
kuuluu digitaalikamera, valokuvaskanneri sekä valokuvatulostin.<br />
Tuotteet ovat yhteisestä nimestään huolimatta itsenäisiä, eikä niitä<br />
ainakaan toistaiseksi myydä yhteen paketoituna.<br />
toida pöytää täyttävät paperipinot, ja sopivasti<br />
yhdistellen se tekee mikrosta myös toimivan<br />
kopiokoneen. Valokuvien tallentamiseen<br />
skanneri soveltuu myös mitä mainioimmin.<br />
Bittimuotoon tallennettu kuva ei<br />
haalistu ja se voidaan tulostaa paperille aina<br />
haluttaessa.<br />
HP:n valokuvaskanneri ei ole tavallinen,<br />
sillä se on tarkoitettu vain valokuvien skannaukseen,<br />
joten siihen ei mahdu mitään 10 x<br />
15 sentin valokuvaa isompaa. Valokuvien<br />
skannauksen HP hoitaa sitten esimerkillisesti.<br />
Pakettiin kuuluu skanneri ja SCSI-kortti.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 79
Testi H P P H O T O S M A R T<br />
Asennus sujuu Windows 95:n<br />
alaisuudessa lähes automaattisesti.<br />
Asennuttuaan Photo Scanner<br />
-ohjelma toimii taustalla ja<br />
herää eloon automaattisesti,<br />
kun skannerille syötetään valokuva.<br />
Kuvan tarkkuuden ja<br />
muutaman muun määrittelyn<br />
jälkeen kuva luetaan tietokoneen<br />
muistiin.<br />
Suurimmalla tarkkuudella<br />
kymppikuvan skannaus kestää<br />
noin parikymmentä sekuntia.<br />
Aikaa kuluu kuitenkin säätöjen<br />
tekemiseen ja kuvan kirjoittamiseen<br />
muistiin niin paljon, että<br />
kokonaisen filmirullan skannauksessa<br />
saattaa hyvinkin vierähtää<br />
tunti.<br />
Photosmart-valokuvaskanneri<br />
kykenee paperikuvilla tarkkuuteen<br />
300 pistettä tuumalle,<br />
mikä on useimpiin käyttötarkoituksiin<br />
riittävä. Diakuvia se<br />
skannaa 2400 DPI:n optisella<br />
tarkkuudella. Myös negatiivit<br />
voidaan skannata suoraan.<br />
Tulostus kallista<br />
HP:n valokuvatulostin on kookas<br />
laite, jonka olemus ei muistuta<br />
kirjoitinta. Kuoret kätkevät<br />
sisäänsä kuitenkin laadukkaita<br />
valokuvatulosteita tuottavan koneiston.<br />
Tulostimen koon sanelee<br />
paksujen valokuvapapereiden<br />
ja erikoismusteen vaatima<br />
suora paperirata.<br />
Valokuvatulostus ei ole tarkoitettu<br />
hätäisille, sillä yhden<br />
kymppikuvan kokoisen tulosteen<br />
tuottamiseen kirjoittimelta<br />
menee yli kaksi minuuttia. Kokonaisen<br />
A4 -arkin kokoisen<br />
kuvan tulostamisessa tuhraantuu<br />
aikaa yli viisi minuuttia. Itse<br />
tulosteet ovat jopa hämäävän<br />
valokuvamaisia.<br />
Alkuvuodesta mustesuihkutulostimien<br />
valokuvien tulostamisen<br />
lisävarusteet olivat vahvasti<br />
esillä, mutta niiden avulla<br />
aikaansaadut tulosteet ovat kaukana<br />
tämän kirjoittimen tuotoksista.<br />
Tavallisissa mustesuihkutulostimissa<br />
käytetty kuvanmuodostustekniikka<br />
perustuu<br />
kolmeen pääväriin, mutta Photosmart-tulostimessa<br />
käytetään<br />
kuutta väriä kolmesta eri mustekasetista.<br />
Näin saadaan aikaan<br />
rikkaampi väripaletti. Tarkasteltaessa<br />
tulostusjälkeä luupilla<br />
on helppo havaita, kuinka HP:n<br />
tulostimen kuvapisteet ikään<br />
kuin sulautuvat toisiinsa muodostaen<br />
yhtenäisen väripinnan,<br />
toisin kuin perinteisillä mustesuihkutulostimilla<br />
tulostetut.<br />
Varsinainen valokuvatulostus<br />
80 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
HP:n Photosmart-valokuvausjärjestelmä on yhtiön hyvä yritys tuoda kattava valokuvauksen järjestelmä<br />
monenlaiseen käyttöön. Photosmart-laitteista skanneri on hyvälaatuinen, kun taas kamera jää perustasolle.<br />
Tulostus ei ole halpaa.<br />
tuottaa halutunlaisen tuloksen<br />
vain erikoispaperilla. Erikoispaperi<br />
muistuttaa paksuudeltaan<br />
ja muilta ominaisuuksiltaan oikeata<br />
valokuvapaperia. Sitä on<br />
saatavissa, kuten oikeitakin valokuvia,<br />
sekä kiiltävä- että mattapintaisena.<br />
Omien valokuvien tulostus<br />
HP:n suosittelemille materiaaleille<br />
on kallista puuhaa.<br />
Hinta on moninkertainen verrattuna<br />
valokuvausliikkeen tarjoamiin<br />
kehityspalveluihin.<br />
Hintaero tasaantuu kuitenkin<br />
A4-kokoisia suurennoksia tulostettaessa.<br />
Valmistaja lupaa<br />
valokuvatulosteille kolmen vuoden<br />
säilyvyyden ilman merkittävää<br />
haalistumista.<br />
HP tulostaa myös tekstiä ja<br />
grafiikkaa sekä osaa käyttää normaalia<br />
paperia. Nämä ovat kuitenkin<br />
käyttötarkoituksia, joihin<br />
tulostin ei hyvin sovellu.<br />
Kirjoitin tulostaa mustaa väriä<br />
kopiopaperille riittävän tarkasti,<br />
mutta tulostusjälki kalpenee tähän<br />
käyttöön tarkoitettujen laser-<br />
ja mustesuihkukirjoittimien<br />
rinnalla. Erikoispaperille tulostettuna<br />
tarkka grafiikka antaa<br />
kaiken mitä tulostimen nimellistarkkuus<br />
lupaa, mikä on pitkälti<br />
erikoispaperin ja leviämättömän<br />
musteen yhteisvaikutuksen<br />
ansiota.<br />
Kuvankäsittelyohjelma<br />
huono<br />
Kaikkien Photosmart-malliston<br />
tuotteiden mukana on Microsoftin<br />
Picture It, joka on kuvan-<br />
käsittelyn perusohjelma eli se ei<br />
sisällä mitään hienouksia. Picture<br />
Itin avulla voidaan säätää kuvan<br />
värejä, kontrastia ja kirkkautta<br />
sekä kääntää kuvaa. Ohjelma<br />
on yksinkertainen eikä<br />
useimmissa tapauksissa sen tarjoamia<br />
mahdollisuuksia monimutkaisempia<br />
toimia kaipaakaan<br />
- ainakaan ensimmäisen<br />
kymmenen kuvan aikana. Onneksi<br />
HP:n laitteet käyttävät<br />
yleistä TWAIN-rajapintaa, joka<br />
mahdollistaa niiden yhteistyön<br />
useimpien kuvankäsittely- ja<br />
taitto-ohjelmien kanssa.<br />
Kokonaisuudessaan HP on<br />
onnistunut luomaan ensimmäisen<br />
harrastajavalokuvaajan vaatimustasoa<br />
tyydyttävän PCpohjaisen<br />
valokuvastudion. Tasapuolisimman<br />
parin tästä joukosta<br />
muodostavat skanneri ja<br />
valokuvatulostin. Niiden avulla<br />
valokuvaaminen ja varsinkin<br />
kuvien arkistointi saa aivan uudenlaisen<br />
vapauden.<br />
Digitaalikameratekniikka laahaa<br />
vielä muun tekniikan kehityksen<br />
perässä, sillä tässä hintaluokassa<br />
kamerat ovat perin<br />
vaatimattomia. HP:n digitaalikamera<br />
on kuitenkin harkinnan<br />
arvoinen vaihtoehto hintaluokassaan<br />
nimenomaan helppokäyttöisyytensä<br />
ansiosta.<br />
HP:n menestys oheislaitemarkkinoilla<br />
on pohjautunut<br />
pitkälti huolellisesti tuotteistettuihin<br />
ratkaisuihin niin tulostimissa<br />
kuin skannereissakin.<br />
Photosmart-mallisto ei tuota<br />
pettymystä tässä suhteessa, sillä<br />
sen ohjaimet ja ajurit toimivat<br />
moitteetta. Aloittelevan käyttäjän<br />
näkökulmasta varsinkin onnistunut<br />
kytke ja käytä -toiminta<br />
ansaitsee kiitosta.<br />
Hinnaltaan Photosmart-laitteet<br />
ovat ominaisuuksiinsa nähden<br />
kohtuullisia. Investointia<br />
harkitessa on pidettävä mielessä,<br />
että nämä ovat tavallisia kirjoittimia<br />
ja skannereita paljon erikoistuneempia<br />
laitteita, joiden<br />
monikäyttöisyys on varsin rajoitettua.<br />
Niiden hankinta kannattaa,<br />
jos harrastaa valokuvausta<br />
vakavissaan. Jos on päättänyt<br />
ryhtyä harrastamaan myös valokuvien<br />
käsittelyä ja tulostusta,<br />
HP on oikea valinta.<br />
Digitaalinen valokuvaus on<br />
vielä lapsenkengissä. Suuret valmistajat<br />
ovat kuitenkin havainneet<br />
siinä piilevän potentiaalin<br />
ja kehittelevät tuotteitaan yhä<br />
kiihtyvällä vauhdilla. Digitaalikameroissa<br />
ja valokuvatulostimissa<br />
on odotettavissa lähiaikoina<br />
paljon uutta ja ihmeellistä.<br />
Todennäköisesti myös tulostusmateriaalien<br />
hinnat laskevat kilpailun<br />
ansiosta jonkin verran.<br />
■ HP Photosmart<br />
Hinta: Photoprinter 3290 mk, Photoscanner<br />
3490 mk, Photosmart-kamera<br />
2590 mk<br />
Valmistaja: Hewlett-Packard,<br />
http://www.hp.com<br />
Maahantuoja: Hewlett-Packard Oy,<br />
puh. (09) 88 721, faksi (09) 887 2277,<br />
http://www.hpfin.fi<br />
Lyhyesti: Hyvä valokuvien tuotannon<br />
laitteisto. Erinomainen valokuvatulostin,<br />
hyvä valokuvaskanneri ja perustason digitaalikamera.
S Ä H K Ö P O S T I N T I E T O T U R V A<br />
Lukeeko joku postiasi?<br />
Mitä enemmän sähköposti leviää<br />
suljetun käyttäjäryhmän yksityisestä<br />
käytöstä massojen työ- ja<br />
viihdevälineeksi, sitä enemmän<br />
sen turvallisuus puhuttaa ihmisiä.<br />
Eikä suotta, sillä nykyisin<br />
erittäin arkaluonteistakin materiaalia<br />
välitetään sähköpostitse.<br />
Arkaluontoisia viestejä voivat olla<br />
vaikkapa sopimukset tai sopimusluonnokset<br />
yritysten välillä<br />
sekä henkilö- ja luottotiedot. Vielä<br />
pahempia voivat olla lausahdukset,<br />
joissa panetellaan jotakuta.<br />
Sähköpostin käyttäjillä pitäisi olla tiedossa,<br />
että lähes mikä tahansa selväkielisenä lähetetty<br />
viesti voi vahingossa mennä väärään<br />
paikkaan. Samoin sen voi vahingossa, puolivahingossa<br />
tai tahallisesti päästä lukemaan<br />
aivan väärä henkilö. Sellainen, joka voi jopa<br />
väärinkäyttää saamaansa informaatiota.<br />
Turvaa viesteille<br />
Tietoliikenteen turvaamiseen kuuluu sähköpostin<br />
ohella kaikki muukin yrityksessä tapahtuva<br />
tietoliikenne, vaikkapa puhelin- ja<br />
faksiliikenne. Sähköpostin kannalta tietoliikenteen<br />
voi sanoa olevan turvallista, kun<br />
käytettävät ohjelmat siirtävät sähköpostisanomia<br />
verkon sisällä riittävän vahvasti salattuna,<br />
eli käyttäen jotakin koodausmenetelmää.<br />
Samalla on kuitenkin huolehdittava siitä,<br />
että verkkoa ei päästä salakuuntelemaan. Valitettavasti<br />
näin ei useinkaan tehdä, vaan ohjelmat<br />
välittävät sähköpostin enemmän tai<br />
vähemmän selväkielisenä. Salakuuntelutapaukset<br />
lienevät melko harvinaisia ja ne pystytään<br />
osittain estämään riittävän kulunvalvonnan<br />
avulla.<br />
Suurin tietoturvallisuuden uhka yrityksiin<br />
kohdistuu aina sisältäpäin. Tämä pitää paikkansa<br />
myös sähköpostin kohdalla. Niinpä<br />
sähköpostiohjelmaa ei saisi koskaan jättää<br />
auki, kun poistutaan työpisteestä. Samoin<br />
sen tulisi käynnistyä vain riittävän autentisoinnin<br />
eli käyttäjän tunnistuksen avulla.<br />
Tyypillinen autentisointimenetelmä on käyttäjätunnuksen<br />
ja salasanan tarjoaminen.<br />
Henkilöstöä koskeva tietoturvan ongelma<br />
koskee sähköpostin kohdalla erityisesti myös<br />
sähköpostijärjestelmän ylläpitäjää. Yleensä<br />
tällaisella henkilöllä on pääsy kaikkiin käyttäjien<br />
kansioihin ja sitä kautta myös kaikkiin<br />
käyttäjien sanomiin, mikä usein unohtuu<br />
Moi Pekka<br />
Nähdään sitten assalla.<br />
Mun pitää lähteä eli<br />
et saa enää kiinni...<br />
Taina<br />
Tavataanko<br />
Marja illalla?<br />
t. Minna<br />
Keskiviikko<br />
19:00 Marja<br />
21:00 Taina postitalolla<br />
23:00 Mervi ja Pekka ravintola Villisiassa<br />
sähköpostia käytettäessä. Maailmalla onkin<br />
olemassa useita esimerkkejä, joissa järjestelmän<br />
ylläpitäjät ovat monitoroineet työntekijöiden<br />
tietoliikennettä. Järjestelmän ylläpitäjän<br />
moraali ja luotettavuus pitäisi siksi olla<br />
erityisen korkea.<br />
<strong>Internet</strong>- ja X.400-järjestelmien<br />
turvallisuus<br />
X.400-verkon ytimen muodostavat ADMD:t<br />
eli yleensä kansallisten teleoperaattorien ylläpitämät<br />
hallintoalueet. Koska siirtotienä<br />
maan sisällä käytetään operaattorien omia<br />
verkkoja, ne ovat yhtä luotettavia kuin epäluotettavin<br />
työntekijä verkkoa ylläpitävässä<br />
organisaatiossa. Tämä ei ole paljon. Jos ajattelee<br />
Suomen tilannetta, niin X.400-palveluntarjoajallamme<br />
on tuhansia työntekijöitä.<br />
Vaikka vastuualueita ja samoin pääsyoikeuksia<br />
on rajattu, ei ole mahdoton ajatus, että<br />
Moi Taina<br />
En pääse tulemaan 19:00.<br />
Ilmoita uusi aika.<br />
t.Pekka<br />
Moi Leena<br />
Nähdään huomenna 18:00<br />
Postitalolla.<br />
t.Mervi<br />
kellä tahansa näistä työntekijöistä on pääsy<br />
X.400-verkkoon.<br />
Kun X.400-sanoman vastaanottaja on toisessa<br />
maassa, muuttuu tilanne vieläkin huonommaksi.<br />
Sanoman kulkua verkossa ei<br />
pysty millään tavalla ennustamaan, joten se<br />
saattaa kulkea sellaistenkin hallintoalueiden<br />
läpi, missä ylläpitäjä on juuri päättänyt ruveta<br />
monitoroimaan sanomia henkilökohtaisten<br />
tietojen keräämistä varten. Tällaiseen ei<br />
ole oikein minkäänlaista ehkäisykeinoa.<br />
<strong>Internet</strong> verkkona on vieläkin huonommassa<br />
asemassa kuin X.400-verkko. X.400verkon<br />
kohdalla palveluntarjoajat pääsääntöisesti<br />
ovat suuria ja luotettavia teleoperaattoreita.<br />
<strong>Internet</strong>in kohdalla asia ei välttämättä<br />
ole näin. Sanoma, joka on osoitettu Suomesta<br />
USA:han, saattaa matkalla läpäistä<br />
kymmeniä eri järjestelmiä, joiden ylläpitäjiin<br />
on pakko voida luottaa.<br />
TIETOKONE<br />
Marika<br />
MARRASKUU 1997 83
Aina ei voi kuitenkaan olla<br />
varma tieturvan tasosta, vaikka<br />
järjestelmää ylläpitävä henkilö<br />
olisikin luotettava. Järjestelmään<br />
voi olla hyökätty ja johonkin<br />
postia välittävään laitteeseen voi<br />
olla jätetty Troijan hevonen -<br />
tyyppinen agenttiohjelma, joka<br />
monitoroi liikennettä ja lähettää<br />
sen asettajalle sisällön mielenkiintoiseksi<br />
luokitellusta liikenteestä.<br />
Salainen ja julkinen<br />
avain<br />
Sähköpostin ja yleensäkin datan<br />
salaukseen on käytettävissä kaksi<br />
toisistaan eroavaa menetelmää.<br />
Nämä ovat salaisen ja julkisen-salaisen<br />
avaimen menetelmät.<br />
Ensimmäisessä menetelmässä<br />
salausavain on sekä lähettäjän<br />
että vastaanottajan tiedossa.<br />
Salauksen kulku on esitetty<br />
kuvassa 1. Salaus tehdään niin,<br />
että sanoman lähettäjä ja vastaanottaja<br />
sopivat käytetystä<br />
avaimesta tai lähettäjä toimittaa<br />
avaimen jollakin tavalla vastaanottajalle.<br />
Kun avain on kummankin<br />
osapuolen tiedossa, voi<br />
lähettäjä salata sanoman<br />
@<br />
84 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
S Ä H K Ö P O S T I N T I E T O T U R V A<br />
avaimella ja lähettää sen eteenpäin.<br />
Vastaanottaja saa avatuksi<br />
sanoman tuntemallaan avaimella.<br />
Salaisen avaimen menetelmistä<br />
tunnetuimpia ovat DES<br />
(Data Encryption Standard), joka<br />
on USA:n viranomaisten jo<br />
70-luvulla kehittämä 56 bitin<br />
avainta käyttämä algoritmi;<br />
RC4, jota esimerkiksi Microsoft<br />
käyttää tuotteissaan sekä IDEA,<br />
joka on tunnetun salausasiantuntijan<br />
Bruce Scheierin kehittämä<br />
algoritmi.<br />
Salaisen-julkisen avaimen<br />
menetelmässä menetellään siten,<br />
että kullakin sanomanvälityksen<br />
osapuolella on käytössään kaksi<br />
eri avainta. Näistä toinen eli julkinen<br />
avain julkistetaan koko<br />
maailmassa ja sitä voidaan levittää<br />
vapaasti, kun taas salainen<br />
avain pidetään visusti omana<br />
tietona. Menetelmässä lähtevä<br />
sanoma koodataan esimerkiksi<br />
vastaanottajan julkisella<br />
avaimella, jolloin sen pystyy<br />
avaamaan vain vastaanottajan<br />
salaisella avaimella. Julkisen-salaisen<br />
avaimen menetelmällä<br />
saadaan hoidettua sähköpostin<br />
viidestä turvallisuusvaatimuk-<br />
Normaali<br />
teksti<br />
Vaihtoehtoja salauksen toteuttamiseksi<br />
<strong>Internet</strong>-sähköpostin turvaamiseksi on kehitelty useita<br />
menetelmiä, joihin kuuluvat PEM (Privacy Enchanced<br />
Mail), PGP (Pretty Good Privacy), MOSS (MIME Object<br />
Security Services) ja S/MIME (Secure/Multipurpose<br />
<strong>Internet</strong> Mail Extensions).<br />
PEM on vuoden 1993 alkupuolella julkistettu ehdotus<br />
sähköpostin turvaamiseksi. Vaikka se sisälsikin periaatteessa<br />
kaikki eväät, niin sen suurin puute oli, ettei se<br />
kyennyt salaamaan muita kuin tekstipohjaisia sanomia.<br />
Koska valmistajat eivät sisällyttäneet PEMiä omiin tuotteisiinsa,<br />
ajoi aika sen ohi.<br />
MOSS-järjestelmä on esitelty vuonna 1995. Se on rakennettu<br />
hyvin pitkälle PEMin päälle, mutta siinä on<br />
otettu huomioon myös ei-tekstisanomien välitys.<br />
MOSS-standardiehdotuksessa on määritelty tarkasti<br />
kaikki tarvittavat kentät sanomien salauksen ja digitaalisen<br />
allekirjoituksen määrittelemiseksi, mutta siitä huolimatta<br />
valmistajat eivät ole ottaneet sitä käyttöön.<br />
Pretty Good Privacy on sen sijaan hyvin elinvoimainen<br />
järjestelmä sanomanvälityksen turvaamiseksi. Sen<br />
kehittäjä Phil Zimmermann on ollut pitkään salauksen<br />
ja suojauksen puolestapuhujia Yhdysvalloissa. Hän on<br />
ollut tekemisissä myös USA:n viranomaisten kanssa<br />
vahvan salauksen vientimääräyksien kiertämisestä.<br />
Zimmermannin perustama yhtiö PGP on julkistanut<br />
Pretty Good Privacy 5.0 -ohjelman, joka toimii Windows-<br />
ja Macintosh -ympäristöissä. PGP 5.0 käyttää<br />
vahvoja salausalgoritmejä, minkä vuoksi sen vienti<br />
USA:sta on kielletty. Sen lähdekoodi on kuitenkin toimitettu<br />
Eurooppaan yli 6000-sivuisina kirjoina. Koodi<br />
on sitten skannattu ja oikoluettu. Työ on osittain vielä<br />
kesken, mutta PGP 5.0 -versio eri käyttöjärjestelmille lienee<br />
valmiina syksyn kuluessa. PGP:n vahva puoli on, että<br />
se ei ole voimakkaasti sidottu käytettävään sähköpostiohjelmaan.<br />
Eniten valmistajien kannatusta on saanut S/MIME.<br />
Avain<br />
sesta kolme. Nämä ovat autentisoiminen,<br />
eheys ja luottamuksellisuus.<br />
Tunnetuimpia julkisensalaisen<br />
avaimen menetelmää<br />
käyttäviä algoritmejä ovat RSA ja<br />
Diffie-Hellman.<br />
Varsinaiseen sanomanvälitykseen<br />
käytettäessä kummassakin<br />
menetelmässä on omat ongelmansa.<br />
Salaisen avaimen menetelmän<br />
suurin ongelma muodostuu<br />
avainten turvallisesta levittämisestä.<br />
Vastaavasti menetelmän<br />
algoritmit ovat kylläkin nopeita,<br />
jolloin suurenkin datamäärän<br />
salaus käy helposti käyttäjän hermostumatta.<br />
Salaisen-julkisen avaimen<br />
menetelmässä taas ongelma on<br />
salaukseen käytettävän avaimen<br />
pituus, joka on yleeensä 512-<br />
1024 bittiä ja tästä johtuu salaamisen<br />
hitaus. Yleensä menetelmiä<br />
käytetäänkin rinnakkain.<br />
Avain<br />
Salattu<br />
Salaus Avaus<br />
teksti<br />
Normaali<br />
teksti<br />
Sähköpostin suojauksen salaisen avaimen menetelmä (kuva 1).<br />
Vaikka elokuussa ilmoitettiin, että sitä ei mahdollisesti<br />
tulla standardoimaan, ovat monet valmistajat jo tekemässä<br />
S/MIME-palikoita omiin ohjelmiinsa. S/MIMEn<br />
määrittelyt ovat pitkälle samanlaiset kuin MOSSissa. Se<br />
on alunperin RSA Data Securityn (http://www.rsa.com/)<br />
ajama turvallisuusprotokolla ja yhtiö ylläpitää kotisivullaan<br />
erillistä S/MIME-keskusta, jolla se esittelee muun<br />
muassa S/MIME:n käyttöön yhteensopivia sähköpostituotteita.<br />
RSA Data Security on äskettäin tuonut markkinoille<br />
myös S/Mail 1.0 -sovelluskehitysrajapinnan, jonka avulla<br />
on helppo integroida S/MIME-komponentit omaan<br />
sähköpostiohjelmaan, mutta valitettavasti USA:n vientisäännökset<br />
estävät tämänkin tuotteen viennin ulkomaille.<br />
S/MIME toimii melko lailla samalla tavalla kuin normaali<br />
MIME-sanoma. Määrittely sisältää erillisiä otsikkokenttiä,<br />
joiden avulla lähettävä osapuoli kertoo vastaanottajalle,<br />
mitä salausalgoritmiä on käytetty tai että<br />
digitaalinen allekirjoitus seuraa mukana. S/MIME mahdollistaa<br />
kahden eri salausalgoritmin käytön. Nämä ovat<br />
RC2 ja tripla-DES. Näistä ensimmäinen on niin sanottu<br />
heikko salaus eli 40-bittinen. Jälkimmäisessä normaalia<br />
56-bittistä DES-algoritmiä ajetaan kolmeen kertaan, jolloin<br />
saadaan 168-bittinen salaus. Allekirjoituksen luomiseen<br />
käytetään MD5- tai SHA-1-algoritmiä ja avainten<br />
vaihtoon RSA-algoritmiä.<br />
S/MIME ei kuitenkaan ole tarkoitettu pelkästään sähköpostin<br />
salaamiseen. Suunnittelijoidensa mukaan sillä<br />
voidaan suojata kaikenlaista sähköistä sanomavälitystä.<br />
Näin ollen sitä voidaan käyttää myös muun muassa<br />
OVT/EDI- (Organisaatioiden Välinen<br />
Tiedonsiirto/Electronic Data Interchange) sanomien<br />
tai vaikkapa verkon yli toimivien asiakas-palvelinsanomien<br />
suojaamiseen.<br />
Kaksi suojaustasoa<br />
Sanomanvälityksessä on tavallisesti<br />
kaksi eri suojaustasoa. Ensimmäisellä<br />
tasolla sanoma suojataan<br />
pelkästään siten, että siihen<br />
liitetään niin sanottu digitaalinen<br />
allekirjoitus. Allekirjoituksesta<br />
vastaanottaja pystyy todentamaan,<br />
että lähettäjä on ollut<br />
se, joka viestin otsikkokentässä<br />
mainitaan ja että viestiä ei ole<br />
muokattu sen kulkiessa siirtojärjestelmässä.<br />
Toisella tasolla on<br />
mahdollista salata sanoma kokonaan.<br />
Tasoja voi yleensä käyttää<br />
joko erikseen tai rinnakkain.<br />
Kuva 2 esittää digitaalisen allekirjoituksen<br />
ja sanoman salauksen<br />
periaatetta. Digitaalisessa<br />
allekirjoituksessa sanoman lähettäjä<br />
muodostaa sanomasta<br />
yksisuuntaisen niin sanotun<br />
HASH-funktion avulla yksilöllisen<br />
bittijonon eli allekirjoituksen.<br />
Nykyisin yleisesti käytössä<br />
oleva MD5-Hash-funktio tuottaa<br />
128-bittisen jonon. Tämän<br />
jonon lähettäjä salaa omalla salaisella<br />
avaimellaan.<br />
Vastaanottajalle lähetetään alkuperäinen<br />
sanoma ja lisäksi salattu<br />
allekirjoitus. Allekirjoituksen<br />
vastaanottaja pystyy avaamaan<br />
yleisesti saatavilla olevalla<br />
lähettäjän julkisella avaimella.<br />
Samoin vastaanottaja pystyy generoimaan<br />
sanomasta samalla<br />
Hash-funktiolla yksilöllisen bittijonon.<br />
Jos vastaanottajan generoima<br />
ja lähettäjältä saatu ja<br />
avattu bittijono ovat samoja, voi<br />
vastaanottaja olla varma, että sanomaan<br />
ei ole koskettu matkan<br />
varrella ja lähettäjätiedot ovat oikein.<br />
Sanoma voidaan salata myös<br />
kokonaan. Jos sanoma halutaan<br />
salata kokonaan, menetellään<br />
seuraavasti. Järjestelmästä riippuen<br />
generoidaan yksilöllinen,<br />
salaisen avaimen menetelmän<br />
mukainen salausavain. Sen avulla<br />
salataan varsinainen sanoma.<br />
Tämän jälkeen salausavain salataan<br />
vastaanottajan julkisella<br />
avaimella. Varsinaisessa viestissä<br />
kulkee mukana sanoma sekä salattu<br />
salausavain eli niin sanottu<br />
salauslaatikko. Vastaanottaja<br />
purkaa ensimmäiseksi omalla<br />
salaisella avaimella salauslaatikon<br />
sisällön ja saamallaan salausavaimella<br />
koko sanoman si
sällön.<br />
Äkkipäätään ajateltuna järjestelmä<br />
tuntuu kovin yksinkertaiselta.<br />
Eli jokaiselle vain avainpari<br />
ja sitten salailemaan sanomia.<br />
Valitettavasti reaalimaailma ei<br />
toimi ihan näin. Jotta suojattujen<br />
sanomien välitys olisi mahdollista<br />
myös ennen tuntemattomille<br />
osapuolille, tulisi näiden<br />
julkisesta avaimesta olla jonkinlainen<br />
tieto. Tämän ongelman<br />
ratkaisemiseksi on kehitelty erilaisia<br />
ajatuksia, mutta eniten ilmaa<br />
siipiensä alle on saanut<br />
X.509-sertifikaatti. Sertifikaatissa<br />
ilmaistaan muun muassa käyttäjä,<br />
hänen sähköpostiosoitteensa,<br />
yhteystietoja, sertifikaatin myöntäjä<br />
ja tietenkin - se julkinen<br />
avain.<br />
Jotta sertifikaatit olisivat helposti<br />
saatavissa, tarvitaan erillisiä<br />
sertifikaattipalvelimia. Myös näitä<br />
on olemassa maailmalla, mutta<br />
tällä hetkellä niiden suurin<br />
ongelma on yhteensopimattomuus.<br />
Jos sopimus on yhden<br />
sertifikaattiorganisaation kanssa,<br />
niin voi olla vaikeuksia löytää<br />
vastaanottajan sertifikaatti toisen<br />
organisaation palvelimista. Toki<br />
tähänkin on tulossa muutoksia,<br />
kunhan toiminta ja standardit<br />
saadaan vakiinnutetuksi.<br />
Kaupalliset <strong>tuotteet</strong><br />
Vaikka maailmalla on jo useita<br />
eri mahdollisuuksia varmistaa<br />
sähköpostin turvallisuus, eivät<br />
valmistajat ole ihan kehityksen<br />
tahdissa. Aikaisempia turvallisuusprotokollia<br />
käytti tuskin<br />
kukaan, S/MIME sen sijaan on<br />
voittamassa jatkuvasti leviävää<br />
kannatusta.<br />
Tutustuttaessa kolmeen suurimpaan<br />
Suomessa käytettävään<br />
kaupalliseen sähköpostijärjestelmään<br />
havaitaan, että turvallisuus<br />
on vielä vähän retuperällä.<br />
Ainostaan Lotus Notes Mailissa<br />
on mahdollista käyttää myös<br />
muiden organisaatioiden kanssa<br />
turvallisen postin välityksen takaavaa<br />
SSL-protokollaa (Secure<br />
Sockets Layer). Kahdessa muussa,<br />
Microsoftin Exchangessa ja<br />
TeamWARE Mailissa turvallisuuden<br />
varmistukseen käytetään<br />
omia menetelmiä, jotka tarvitsevat<br />
vastapuolelta tiettyjä asioita<br />
salatun ja suojatun sanoman välittämiseksi.<br />
Nykyisellään Microsoftin<br />
Exchange 5.0 mahdollistaa sähköpostisanomien<br />
salaamisen ja<br />
digitaalisen allekirjoituksen<br />
kaikkien Exchange-organisaatioiden<br />
välillä. Salaamiseen käy-<br />
S Ä H K Ö P O S T I N T I E T O T U R V A<br />
Allekirjoituksen luominen<br />
Alkuperäinen<br />
sanoma<br />
HASH Message Lähettäjän<br />
Digest<br />
128-bittiä salainen avain<br />
Allekirjoituksen varmentaminen<br />
Alkuperäinen<br />
sanoma<br />
HASH<br />
Message<br />
Digest<br />
128-bittiä<br />
tetään Euroopassa Cast 40 -algoritmia<br />
(40-bittinen) ja Yhdysvalloissa<br />
Cast 64- (64-bittinen) tai<br />
DES-algoritmia. Avainten vaihto<br />
hoituu RSA-algoritmilla.<br />
Avaininformaatio tallennetaan<br />
Exchangessa erilliseen tietokantaan<br />
X.509-muotoisina sertifikaatteina.<br />
Lotus Notes Mailissa on vaihtoehtona<br />
SSL:n lisäksi oma salausmenetelmä.<br />
Tämäkin käyttää<br />
hyväkseen RSA-algoritmejä<br />
eli käytännössä 40-bittistä salausta.<br />
Notes Mailin omaa järjestelmää<br />
käytettäessä kullekin<br />
käyttäjälle luodaan sertifikaatit,<br />
jotka tallennetaan omaan tietokantaansa.<br />
TeamWARE Mailissa salaus<br />
tehdään aivan toisella tavalla<br />
kuin kahdessa muussa järjestelmässä.<br />
Järjestelmään on mahdollista<br />
lisätä kaksi eri tuotetta eli<br />
TeamWARE Intranet Security<br />
Server ja TeamWARE Crypto.<br />
Näistä ensimmäinen salaa siirtotien<br />
joko työaseman ja palvelimen<br />
tai kahden palvelimen välissä.<br />
Jälkimmäinen taas salaa<br />
tiedostoja.<br />
Sähköpostia lähetettäessä kerrotaan<br />
Cryptolle, että lähetetään<br />
salattua dataa, jolloin se ei aukaise<br />
tiedostoa. Menetelmä on eri<br />
tuotteista turvallisin, sillä siinä<br />
käytetään algoritminä tripla-<br />
DES:iä, mutta kummallakin osapuolella<br />
pitää olla TeamWARE<br />
Crypto -ohjelma ja lisäksi salat-<br />
=<br />
Allekirjoitus<br />
Allekirjoitus<br />
Lähettäjän<br />
julkinen<br />
avain<br />
Digitaalisen allekirjoituksen ja sanoman salauksen periaate (kuva 2).<br />
tuna voi välittää vain tiedostoliitteitä.<br />
Huonona puolena on<br />
myös se, että salausavain pitää<br />
välittää erikseen esimerkiksi puhelimitse<br />
tai tavallisen postin välityksellä,<br />
jos siihen luottaa.<br />
Kaikki kolme valmistajaa ovat<br />
kuitenkin tuomassa markkinoille<br />
S/MIME-lisäosia omiin työasemaohjelmiinsa<br />
ja näin ollen<br />
jatkossa salattujen ja suojattujen<br />
sanomien kulku tietoverkoissa<br />
lisääntyy lähimmän vuoden sisällä.<br />
@<br />
Entäpä sitten kotikäyttäjä?<br />
Kotikäyttäjällä tilanne on hieman<br />
ongelmallisempi. Yleensä<br />
kotikäyttäjän työkalu on jokin ilmaiseksi<br />
tai puoli-ilmaiseksi <strong>Internet</strong>istä<br />
imuroitu tai <strong>Internet</strong>yhteyspaketin<br />
mukana tuleva<br />
sähköpostiohjelma. Näistä vain<br />
murto-osa osaa tällä hetkellä<br />
keskustella millään yllämainituistaturvallisuusprotokollista.<br />
Tämä johtaa tietenkin<br />
siihen, että myöskään sähköpostin<br />
salaus ilman vaivannäköä ei<br />
ole mahdollista.<br />
Jos kotikäyttäjä jaksaa nähdä<br />
hiemankin vaivaa, myös hänen<br />
on mahdollista turvata sähköpostinsa.<br />
Ja miksei tämä soveltuisi<br />
myös yrityskäyttöön? Suositeltavin<br />
vaihtoehto on PGP-ohjelma,<br />
joka on saatavissa lähes<br />
kaikkiin käyttöjärjestelmiin ja<br />
joka on oikeastaan sähköposti-<br />
Sähköpostin turvallisuusvaatimukset<br />
Sähköpostille voidaan määritellä viisi kriteeriä, joiden pitäisi täyttyä, kun<br />
puhutaan turvallisesta järjestelmästä.<br />
1. Autentisoiminen. Tällä tarkoitetaan sitä, että niin sanoman lähettäjä<br />
kuin sen vastaanottajakin pystytään yksilöllisesti määrittämään.<br />
2. Eheys. Tällä tarkoitetaan sitä, että pystytään varmistumaan siitä, että<br />
sanomaa ei ole väärennetty sen kulkiessa erilaisten järjestelmien läpi.<br />
3. Luottamuksellisuus. Tällä tarkoitetaan sitä, että sanomaa, joka on tarkoitettu<br />
lähettäjältä vastaanottajalle, ei pääse kukaan muu lukemaan sen<br />
kulkiessa erilaisten järjestelmien läpi.<br />
4. Valtuutus. Tällä tarkoitetaan sitä, että vain ne henkilöt, joilla on valt<strong>uudet</strong><br />
lukea tietty sanoma, pystyvät näin tekemään.<br />
5. Todentaminen. Tällä tarkoitetaan sitä, että henkilöiden välinen kommunikointi<br />
voidaan jälkeenpäin osoittaa tapahtuneen.<br />
Message<br />
Digest<br />
128-bittiä<br />
ohjelmariippumaton.Periaatteessa käyttöönottoon riittää, että<br />
hankkii ohjelman jostakin<br />
maailmalla olevista palvelimista<br />
(esimerkiksi<br />
http://www.ifi.uio.no/pgp),<br />
asentaa sen, luo itselleen tarvittavat<br />
avaimet ja rekisteröityy johonkin<br />
maailmalla olevista<br />
avainpalvelimista. Tällä tavalla<br />
henkilökohtaisen sähköpostin<br />
käyttö on turvallista.<br />
Hankalampi tapa, joskin yhtä<br />
toimiva, on hankkia jokin henkilökohtainen<br />
tiedostojen salausohjelma.<br />
Tällaisen avulla käyttäjä<br />
voi salata esimerkiksi tiedoston,<br />
jossa on mukana juuri se<br />
tärkeä sopimuspaperi tai muu<br />
vastaava. Tämän tiedoston voi<br />
sitten lähettää liitteenä sähköpostisanoman<br />
mukana. Tämän<br />
menetelmän huono puoli on se,<br />
että salausavain pitää toimittaa<br />
vastapuolelle ja hänellä pitää olla<br />
vastaava ohjelma käytössään.<br />
”Tavataanko tänä<br />
iltana?”<br />
Sähköpostin turvallisuudesta tulee<br />
eittämättä vuosien kuluessa<br />
yhä kriittisempi kysymys. Kun<br />
viestintä siirtyy rajallisesti kuunneltavissa<br />
olevista puhelinverkoista<br />
kohtuullisen vapaisiin tietoliikenneverkkoihin,<br />
on aina<br />
olemassa vaara, että joku lukee<br />
sanomasi. Ja kun nimenomaan<br />
<strong>Internet</strong>-puolella ollaan epätietoisia,<br />
minkä salausmenetelmän<br />
puolelle kallistutaan, ovat eri valmistajatkin<br />
melko pitkälle odottelulinjalla.<br />
Pitää siis muistaa, että vaikka<br />
maailmalla olisikin vielä kohtuullisen<br />
turvallista, et voi koskaan<br />
olla varma, etteikö joku<br />
yrityksessäsi olisi keksinyt keinon<br />
lukea kaikkien yrityksen<br />
työntekijöiden sähköpostia. Ja<br />
vaikkapa seuloa sitä erillisen<br />
tekstifiltterin kautta etsien sanomaa<br />
”Tavataanko Marja tänä iltana?”.<br />
TIETOKONE<br />
Lähtevä sanoma<br />
Alkuperäinen<br />
sanoma<br />
Allekirjoitus<br />
MARRASKUU 1997 85
Mikromaailman<br />
Henkilökohtaisen tietokoneen käsite syntyi tammikuussa 1975, kun Popular Electronics -<br />
lehden kansikuvassa esiteltiin ensimmäinen kotikäyttäjälle suunnattu tietokone. Koneella<br />
ei ollut vielä nimeä, joten lehden toimittaja kysyi ehdotusta 12-vuotiaalta tyttäreltään. Tämä<br />
katseli parhaillaan Star Trekiä televisiosta ja ehdotti nimeksi Altair, koska se oli sen hetkinen<br />
Enterprisen määränpää.<br />
Konetta myytiin rakennussarjana<br />
389 dollarin hinnalla<br />
ja se oli nykymittapuun<br />
mukaan todella alkeellinen.<br />
Muistia siinä oli 256 tavua<br />
ja ”käyttöliittymänä” toimi<br />
joukko punaisia merkkivaloja<br />
ja mekaanisia kytkimiä.<br />
Harva tiesi, että lehden kansikuvassa<br />
esiintynyt laite oli väärennös. Oikea laite oli<br />
kadonnut postissa matkalla lehden kuvaukseen,<br />
eikä valmistajalla ollut muita valmiita<br />
koneita. Niinpä kuvaukseen toimitettiin pikaisesti<br />
pelkät laitteen kuoret.<br />
Pelkkien kuorten kuvaaminen käynnisti<br />
86 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
siis kehityksen, josta on tänään kasvanut<br />
suuri teollisuudenala.<br />
Ensimmäiset vuodet<br />
Mikrotietokoneen ensimmäiset vuodet olivat<br />
villejä. Yrityksiä syntyi ja kuoli, eikä niiden<br />
jälkeensä jättämillä koneilla ollut muuta<br />
kuin muistoarvoa, koska ohjelmat piti kirjoittaa<br />
erikseen jokaiselle konetyypille. Yhteisen<br />
prosessorin ja käyttöjärjestelmän puute<br />
piti mikrotietokoneet pelkkinä harrastelijoiden<br />
välineinä, eikä todellista teollisuutta<br />
päässyt syntymään.<br />
Harrastuspohjalta syntyi kuitenkin joukko<br />
merkittäviä yrityksiä. Ensimmäinen suur-<br />
IBM PC<br />
PC-testi: 1<br />
IBM AT<br />
PC-testi: 4<br />
menestys oli vuonna 1977 julkistettu Apple<br />
II. Aikansa mahtitekijä oli myös Commodore,<br />
joka aloitti pöytäkoneilla, mutta suuntasi<br />
sitten tarmonsa kotimikroihin. Suomalaiset<br />
olivat kehityksessä mukana, sillä Telmacnimistä<br />
konetta myytiin rakennussarjana<br />
elektroniikka-alan harrastajille.<br />
Ensimmäisinä vuosina kehityksen painopiste<br />
oli laitetekniikassa. Ohjelmiston merkitys<br />
korostui vasta myöhemmin, kun tekniikka<br />
oli jo löytänyt oman muotonsa ja PCteollisuus<br />
syntynyt.<br />
Ainoana standardina 80-luvun alussa oli<br />
CP/M-käyttöjärjestelmä, joka tuki 64 kilota-<br />
386/16 MHz<br />
PC-testi: 11<br />
486/25 MHz<br />
PC-testi: 33<br />
Pentium/60<br />
PC-testi: 148<br />
vun keskusmuistia ja oli tehty 8-bittiselle<br />
Z80-prosessorille. CP/M:stä huolimatta koneet<br />
olivat erilaisia ja esimerkiksi levykeasemien<br />
kapasiteetti vaihteli. Siksi ohjelmia<br />
ei voinut siirtää suoraan koneesta toiseen,<br />
vaan esimerkiksi aikansa ykkösteksturi<br />
WordStar piti istuttaa uuteen koneeseen erityisellä<br />
sovitusohjelmalla.<br />
Alkuaikojen ohjelmista kaksi oli ylitse<br />
muiden: Microsoftin MS-Basic, jota lähes<br />
kaikki mikrovalmistajat käyttivät koneissaan,<br />
sekä Visicalc, joka oli maailman ensimmäinen<br />
taulukkolaskentaohjelma. Se ilmestyi<br />
aluksi Applelle ja oli niin mullistava,<br />
että monet yritykset hankkivat Apple II -koneita<br />
vain päästäkseen ajamaan tätä ohjelmaa.<br />
Visicalc teki aiemmin työläistä laskentakaavoista<br />
helppoja ja mahdollisti vaivattomat<br />
mitä-jos-analyysit.<br />
Pentium Pro/200<br />
PC-testi: 757<br />
Pentium II<br />
PC-testi: 1010<br />
PC syntyy puolivahingossa<br />
Isoilla tietokoneilla maineeseen noussut<br />
IBM teki 80-luvun alkaessa rohkean päätöksen.<br />
Seurattuaan sivusta Applen menestystä<br />
se päätti yrittää itsekin. Yrityksen periaatteiden<br />
vastaisesti mikro koottiin standardiosista<br />
ja kun PC-nimen saanut laite julkistettiin<br />
elokuussa 1981, siitä tuli kaikkien hämmästykseksi<br />
tavaton menestys.<br />
Vielä suurempi vaikutus PC:llä oli Microsoftiin.<br />
Bill Gates oli nähnyt Popular<br />
Electronics -lehden kannen ja perustanut<br />
sen innoittamana Microsoftin Uuteen Meksikoon.<br />
Paikka oli sama, jossa Altair-koneita<br />
tehtiin. Kun Altairin valmistus loppui, Gates<br />
siirsi yrityksen kotikaupunkiinsa Seattleen ja<br />
erikoistui ohjelmointikieliin.<br />
Kun IBM halusi käyttöjärjestelmän uudelle<br />
koneelleen, se kääntyi Microsoftin<br />
puoleen, koska luuli tämän tekevän myös<br />
käyttöjärjestelmiä. Gates oikaisi väärinkäsityksen<br />
ja neuvoi IBM:n edustajia ottamaan<br />
yhteyttä Digital Researchiin, jonka tuote<br />
CP/M oli.<br />
Tarina kertoo, että Digital Researchin perustajalla<br />
ja pääjohtajalla – oman aikansa Bill<br />
Gatesillä – oli kiire pelaamaan golfia, eikä<br />
hän ehtinyt ottaa edes vastaan IBM:n edustajia.<br />
Todennäköisempää kuitenkin on, että<br />
IBM halusi sanella yksin sopimuksen ehdot,<br />
eikä Gary Kildall uskaltanut sitoutua niihin.<br />
PC-testi<br />
PC-testi mittaa mikron prosessorin suorituskykyä<br />
verrattuna alkuperäisen IBM PC:n prosessoriin (Intel<br />
8088, 4,77 MHz). Esimerkiksi nopeusindeksi 100<br />
tarkoittaa sitä, että testatun mikron prosessori on<br />
sata kertaa 4,77 megahertsin Intel 8088:a nopeampi.<br />
PC-testi mittaa vain prosessorin suorituskykyä,<br />
mikäli koko testi mahtuu pyörimään prosessorin sisäisessä<br />
välimuistissa. Vanhempia prosessoreita lukuunottamatta<br />
näin on aina. PC-testin tuloksiin ei<br />
vaikuta muistin määrä, kiintolevyn nopeus tai muut<br />
oheislaitteet.<br />
Joka tapauksessa neuvottelut kariutuivat.<br />
IBM:n edustajat palasivat Microsoftin luo ja<br />
Bill Gates teki elämänsä kaupat. Hän osti<br />
25000 dollarilla paikalliselta pikkuyritykseltä<br />
QDOS-nimisen käyttöjärjestelmän puolivalmiin<br />
ytimen. Tästä rungosta Microsoftin<br />
ohjelmoijat kehittivät PC-DOSin, jota IBM<br />
alkoi toimittaa koneittensa mukana. Microsoftille<br />
jäi oikeus myydä samaa käyttöjärjestelmää<br />
MS-DOS-nimellä muille laitevalmistajille.<br />
Digital Research sai lopulta valmiiksi 16bittisen<br />
version CP/M:stä, mutta oli jo liian<br />
myöhäistä. Käyttöjärjestelmien markkinajohtaja<br />
oli pysyvästi vaihtunut ja Digital<br />
Research ajautui sivuraiteille. Se säilyi markkinoilla<br />
ohjelmointikielten ansiosta ja lähti<br />
mukaan DOS-kilpaan kehittämällä oman<br />
moniajo-DOSin (Concurrent DOS) sekä lopulta<br />
suoranaisen kloonin nimellä DR-DO-<br />
Sin. Lopulta Novell osti yrityksen ja antoi<br />
DOSille nimen Novell DOS. Kildall itse kuoli<br />
90-luvun puolivälissä loukattuaan päänsä<br />
kapakkatappelussa.<br />
Kesällä 1981 kolme Texas Instrumentsilla<br />
työskennellyttä miestä kokoontui miettimään<br />
liikeideoita houstonilaiseen ravintolaan.<br />
Miehet olivat Rod Canion, Jim Harris<br />
ja Bill Murto. Vaihtoehtoina olivat meksikolainen<br />
ravintola, kiintolevyjen valmistaja,<br />
piippaava avaimenperä autoilijoille tai tietokonetehdas.<br />
He päätyivät viimeksi mainittuun<br />
ja näin sai alkunsa Compaq. Jo ensimmäisenä<br />
toimintavuotena liikevaihto ylitti<br />
100 miljoonaa dollaria, mikä on aloittavien<br />
yritysten kaikkien aikojen ennätys.<br />
Ihan yhtä räjähtävä ei ollut suomalaisen<br />
Nokian startti, vaikka sillä oli pitkä kokemus<br />
minitietokoneiden valmistajana. Syyskuussa<br />
1981 Nokia julkisti ensimmäisen oman mikronsa,<br />
joka sai nimen MikroMikko 1. Koneessa<br />
oli päätteistä tuttu vihreä näyttö ja<br />
neliskulmaiset näppäimet. Sama neliskulmainen<br />
muotoilu jatkui keskusyksikössä.<br />
Kone toimi CP/M-käyttöjärjestelmällä.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 87
Applelta graafinen käyttöliittymä<br />
Nokia Datan MikroMikko 1 avasi<br />
vuonna 1981 tietä suomalaiselle<br />
tietokoneteollisuudelle. Kone<br />
toimi CP/M-käyttöjärjestelmällä.<br />
Lotuksen Tammikuussa 1983 julkaisema<br />
1-2-3 oli PC-ohjelmistojen<br />
läpimurtotuote. Se säilytti<br />
asemansa johtavana taulukkolaskimena<br />
aina 1990-luvun alkuvuosiin<br />
saakka.<br />
Applen Macintosh toi graafisen<br />
käyttöliittymän ja hiiren mikromaailmaan<br />
vuonna 1984.<br />
Digital Researchin GEM oli DO-<br />
Sin päällä toiminut grafiikkalaajennus,<br />
jonka menestyksekkäin<br />
ohjelma oli Ventura Publisher.<br />
88 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
1982<br />
Commodore 64<br />
Vaikka IBM PC:n maailmanvalloitus oli jo alkanut,<br />
laitteita ei vielä riittänyt Eurooppaan asti. Niinpä<br />
Suomen markkinoita hallitsivat yhä CP/M-koneet<br />
ja Commodoren VIC-20. VIC maksoi peruskokoonpanossa<br />
noin 2500 markkaa ja siinä oli viiden<br />
kilotavun muisti. Massamuistina toimi kasettiasema.<br />
Näyttönä käytettiin televisiota, jonka alhainen<br />
tarkkuus rajoitti rivin pituuden 22 tekstimerkkiin.<br />
Puutteistaan huolimatta VIC-20:sta tuli ensimmäinen<br />
kansanmikro. Sen kanssa kilpaili aluksi<br />
englantilaisen Sinclairin ZX-81, joka oli vielä halvempi.<br />
Sinclairissa oli kuitenkin hipaisunäppäimistö<br />
ja se oli kooltaan niin pieni, että monet pitivät<br />
laitetta pelkkänä leluna. Vasta parannettu<br />
Sinclair Spectrum pystyi kilpailemaan tasaväkisesti<br />
VIC-20:n kanssa.<br />
Markkinoilla oli myös ruotsalainen Luxor, jonka<br />
ABC-80 ehti yleistyä muutamissa kouluissa. Parannettu<br />
ABC-800 kelpasi jo yrityskäyttöön, mutta yleisen<br />
käyttöjärjestelmän puuttuessa sekin hävisi<br />
markkinoilta. Apple II maksoi Suomessa yli 10 000<br />
markkaa, eikä siksi koskaan ollut kovin yleinen.<br />
Syksyllä Commodore esitteli VIC-20:n seuraajan.<br />
Commodore 64:ssä oli nimensä mukaisesti 64<br />
kilotavua RAMia, josta lähes 40 kilotavua jäi käynnistyksen<br />
jälkeen vapaaksi. Koneessa oli myös tarkkuusgrafiikka<br />
ja kehittyneet ääniominais<strong>uudet</strong>.<br />
Suurin tekninen hienous oli kuitenkin sprite-grafiikka,<br />
jota käyttämällä oli helppo liikuttaa kuvaruudulla<br />
erilaisia graafisia hahmoja. Commodoren<br />
alkuhinta oli 3995 markkaa. Vuoden kuluessa hinta<br />
oli pudonnut alle kolmeen tuhanteen.<br />
Tietokone-lehden ensimmäinen numero ilmestyi<br />
syksyllä. Sitä ennen mikrotietokoneita oli käsitelty<br />
Prosessori-lehdessä.<br />
1983<br />
Lotus mullistaa<br />
taulukkolaskennan<br />
Tammikuussa Mitch Kaporin perustama Lotus<br />
julkaisi IBM PC:lle suunnitellun 1-2-3-taulukkolaskentaohjelman.<br />
Koska Visicalcia ei ollut vielä<br />
PC-versiona, 1-2-3:sta tuli välitön menestys.<br />
Lotus 1-2-3:ssa oli ensi kertaa mukana grafiikka<br />
ja sillä pystyi laatimaan paljon isompia laskentamalleja<br />
kuin kilpailevilla CP/M- tai Apple-ohjelmilla.<br />
Se oli ohjelmoitu suoraan PC:n konekielelle,<br />
joten se oli myös erittäin nopea. Voikin sanoa, että<br />
1-2-3 oli keskeinen tekijä PC:n menestyksessä.<br />
Menestyksensä innoittamana Lotus osti Visicalcin<br />
kehittäjän Software Artsin ja säästyi näin ikäviltä<br />
patenttiriidoilta.<br />
Maaliskuussa IBM lisäsi PC:hen 10 megatavun<br />
kiintolevyn ja kasvatti perusmuistin 256 kilotavuun.<br />
Koneita alkoi vihdoin saada myös Suomesta.<br />
IBM XT:n hinta oli 46000 markkaa. Yritykset ostivat<br />
niitä, vaikka koneen ohjelmavalikoima oli vielä<br />
vaatimaton.<br />
Victor, Texas Instruments, HP, Digital ja monet<br />
muut alkoivat valmistaa 8088-prosessoriin pohjautuvia<br />
PC:itä, jotka olivat parempia kuin alkupe-<br />
räinen IBM PC. Ne olivat nopeampia ja niissä oli<br />
parempi grafiikka tai muita hienouksia. Koneet eivät<br />
silti käyneet kaupaksi. Asiakkaat vaativat täydellistä<br />
yhteensopivuutta ja sen mittariksi kohosi<br />
Microsoftin lentosimulaattori. Jos peli toimi mikrossa,<br />
se oli IBM-yhteensopiva. Ellei toiminut, kone<br />
ei käynyt kaupaksi – ei vaikka se olisi ollut parempi<br />
ja halvempi kuin esikuvansa.<br />
Vain Apple jatkoi omaperäistä linjaansa ja julkisti<br />
ensimmäisen graafisella käyttöliittymällä varustetun<br />
mikron, Apple Lisan. IBM julkisti suurin odotuksin<br />
PC:stä tehdyn kevytversion. Kuten nimi PC<br />
Junior kertoi, kone oli tarkoitettu kotikäyttöön. Molemmat<br />
koneet epäonnistuivat täysin. Applen siksi,<br />
että kone oli liian kallis ja liian hieno; IBM:n siksi,<br />
että kone oli liian rajoittunut edes kotikäyttöön.<br />
Marraskuussa piskuinen Borland alkoi myydä<br />
Turbo Pascalia. Philippe Kahn oli hankkinut ohjelman<br />
oikeudet Tanskasta ja alkoi mainostaa ohjelmaa<br />
Byten sivuilla. Aluksi Borland-nimisellä yrityksellä<br />
ei ollut edes varaa maksaa mainoksista,<br />
mutta ohjelmasta tuli valtava menestys ja Borland<br />
nousi hetkessä kuuluisuuteen.<br />
Seuraavana vuonna ilmestyi Sidekick-työpöytäohjelma<br />
ja vuoden lopulla Turbo Lightning -oikolukuohjelma,<br />
jossa oli ensi kertaa lennossa toimiva<br />
oikoluku Word 95:n tapaan – mutta jo 12 vuotta<br />
aikaisemmin.<br />
1984<br />
Macintosh<br />
Tammikuussa 1984 Apple julkisti Macintoshin. Se<br />
oli epäonnisen Lisan seuraaja, mutta paljon edullisempi.<br />
Steve Jobs halusi Macistä mahdollisimman<br />
yksinkertaisen ja kompaktin niin, että sitä voisi<br />
huoletta myydä jopa tavalliselle kotikäyttäjälle.<br />
Varmuuden vuoksi laitteen kuoret sinetöitiin niin,<br />
ettei konetta voinut laajentaa edes lisämuistilla.<br />
Macistä tuli kone, joka toi hiiren ja graafisen<br />
käyttöliittymän suuren yleisön tietoisuuteen. Ensireaktiot<br />
Maciä kohtaan olivat innostuneet ja laitteet<br />
menivät hyvin kaupaksi. Vasta vuoden lopulla<br />
ostajat huomasivat, ettei koneeseen saanutkaan<br />
tarpeeksi ohjelmia ja Mac-kauppa taantui. Myös<br />
koneeseen valittu 128 kilon muisti osoittautui aivan<br />
liian pieneksi todellisia töitä varten.<br />
Lotus ja Ashton-Tate loivat uuden ohjelmakategorian:<br />
monitoimiohjelmat. Uskottiin, että yhdellä<br />
ohjelmalla voisi tehdä kaiken tarpeellisen ja<br />
tietojen siirto osuudesta toiseen olisi helppoa. Lotuksen<br />
ohjelma oli Sinfonia ja Ashton-Taten Framework.<br />
Lisäksi tyrkyllä oli Enable ja OpenAccess,<br />
mutta niiden merkitys jäi marginaaliseksi. Kilpailusta<br />
selvisi voittajana Sinfonia, joka säilyi käytössä<br />
aina Windowsin tuloon asti.<br />
Taulukkolaskennan myötä Lotuksesta tuli aikansa<br />
ylivoimainen markkinajohtaja. McKinseyn konsultti<br />
Jim Manzi syrjäytti Kaporin toimitusjohtajan<br />
paikalta ja pysyi vallassa aina 90-luvun puolivälissä<br />
tapahtuneeseen yrityskauppaan asti. Microsoft halusi<br />
ykköseksi ja tarjoutui ostamaan Lotuksen. Yhdistymisneuvottelut<br />
olivat jo pitkällä, mutta lopulta<br />
suunnitelmat kariutuivat ja Kapor jätti yhtiön.<br />
Lotuksella oli muitakin ongelmia. Sen toinen<br />
monitoimitoimiohjelma oli Macille tarkoitettu Jazz,<br />
josta tuli mikrohistorian epäsuosituin ohjelma. Lo-
Alduksen PageMaker oli ensimmäinen<br />
julkaisuohjelma. Se julkaistiin<br />
Mac-ympäristöön 1985<br />
ja PC:lle vasta kolme vuotta<br />
myöhemmin.<br />
Borland osti heinäkuussa 1989<br />
Ashton-Taten vallatakseen Paradoxilla<br />
ja dBasella tietokantaohjelmien<br />
markkinat. Luvattu dBasen<br />
Windows-versio kuitenkin<br />
myöhästyi useammalla vuodella<br />
ja johti Borlandin vaikeuksiin.<br />
IBM julkisti ensimmäisen OS/2:n<br />
keväällä 1987, mutta graafisen<br />
käyttöliittymän sisältänyt 1.1versio<br />
tuli markkinoille vasta<br />
joulukuussa 1988.<br />
Macintosh-koneista tutut tietokonevirukset<br />
levisivät PC-ympäristöön<br />
1980-luvun loppuvuosina.<br />
tukselle palautettiin enemmän ohjelmia kuin mitä<br />
niitä oli myyty – jopa piraattikopiot palautettiin.<br />
Elokuussa IBM julkisti PC:n seuraajan. IBM AT<br />
käytti ensi kertaa 80286-prosessoria ja siinä oli uusi<br />
1,2 megatavun levykeasema. Kiintolevy oli aikansa<br />
suurin mahdollinen, 20 megatavua. Yhtä mullistava<br />
oli Data Generalin One, joka oli ensimmäinen<br />
akkukäyttöinen, isolla LCD-näytöllä varustettu<br />
PC-matkamikro. Sen elinkaari jäi kuitenkin lyhyeksi,<br />
koska yritys ei osannut hyödyntää uusia<br />
markkinoita.<br />
Raadollinen mikrobisnes vaati Suomessa ensimmäisen<br />
uhrinsa, kun Topdata, joka oli ensimmäisenä<br />
aloittanut mikrojen myynnin katukaupoissa,<br />
ajautui konkurssiin heti vapun jälkeen.<br />
Pioneerin ura oli kestänyt vajaat viisi vuotta.<br />
Tietokone-lehden kustantajaksi oli alkuvuodesta<br />
tehdyllä kaupalla tullut Sanoma Osakeyhtiö,<br />
joka osti Tietokonetta ja Prosessoria julkaisseen<br />
Tecnopressin.<br />
1985<br />
Ikkunasodat ja julkaisuohjelmat<br />
Aldus toi markkinoille PageMaker-taitto-ohjelman.<br />
Kun Apple sai vielä samaan aikaan valmiiksi<br />
ensimmäisen PostScript-laserin (tarkkuus 300 dpi,<br />
myyntihinta 80 000 markkaa), syntyi työpöytäjulkaisun<br />
(desktop publishing) käsite. Se pelasti Macin,<br />
sillä graafisuutensa vuoksi Mac oli ainoa kone,<br />
jolla julkaisuja voitiin taittaa.<br />
PageMakerin PC-versio ilmestyi vasta paria<br />
vuotta myöhemmin. Samoille apajille tuli myös<br />
Ventura, joka käytti GEM-grafiikkalaajennusta ja<br />
oli PC-maailmassa pitkään PageMakeria<br />
suositumpi. Silti PC:n julkaisuominais<strong>uudet</strong> jäivät<br />
kauaksi Macintoshin jälkeen.<br />
Applella kuohui muutenkin. Pepsiltä toimitusjohtajaksi<br />
palkattu Sculley erotti syksyllä Steve Jobsin,<br />
joka ryhtyi perustamaan uutta tietokoneyritystä.<br />
Next-koneista tuli Unix-työasemia, jotka olivat<br />
teknisesti hienoja, mutta joiden oli vaikea löytää<br />
ostajaa. Laitteiden valmistus lopetettiin 1993,<br />
kun noin 50 000 kappaletta oli saatu kaupaksi.<br />
Keväällä Digital Research julkaisi DOSin päälle<br />
rakennetun GEMin, joka toi Macintoshmaisen<br />
käyttöliittymän ja roskakorin myös PC-käyttäjälle.<br />
IBM:llä oli oma merkkipohjainen Topview, joka<br />
hallitsi DOS-ohjelmien moniajon. Ikkunasotien<br />
kolmas osapuoli oli Microsoft, jonka lupaama Windows<br />
myöhästyi kerta toisensa jälkeen. Markkinat<br />
spekuloivat, mikä näistä kolmesta mahtaisi voittaa –<br />
vai tulisiko IBM:ltä sittenkin oma Unixiin pohjautuva<br />
käyttöjärjestelmä, joka korjaisi potin.<br />
IBM koki ensimmäisen takaiskunsa, kun Junior<br />
floppasi ja sen valmistus lopetettiin vähin äänin keväällä<br />
1985. Syksyllä IBM julkisti oman lähiverkkotekniikkansa,<br />
Token Ringin, joka haastoi siihen<br />
asti markkinoita hallinneen Ethernet-tekniikan.<br />
Tämän kaiken kuohunnan keskellä tuskin kukaan<br />
kiinnitti huomiota siihen, mitä Intel puuhaili.<br />
Se oli saanut valmiiksi 32-bittisen mikroprosessorin,<br />
joka julkistettiin kaikessa hiljaisuudessa.<br />
Nimen 80386 saanut prosessori oli teknisesti kehittynyt<br />
mutta hankkeena niin suuri, että Intel<br />
tuotti historiansa ainoan tappiollisen tilikauden.<br />
Vähältä piti, ettei prosessorin kehitys vienyt Inteliä<br />
konkurssiin.<br />
1986<br />
Tehokilpailu alkaa<br />
Vuonna 1986 markkinoilla oli jo useita AT-klooneja.<br />
Kaikki valmistajat vakuuttivat olevansa täysin<br />
yhteensopivia ”aidon” IBM AT:n kanssa. Kun se ei<br />
enää riittänyt, kilpailuaseeksi otettiin ensimmäistä<br />
kertaa nopeus. Siinä, missä IBM:n oma AT oli toiminut<br />
aluksi kuuden, myöhemmin kahdeksan<br />
megahertsin nopeudella, kilpailijat nostivat kellotaajuuden<br />
10, 12 ja jopa 15 megahertsiin.<br />
Suomalainen Nokia vastasi tehokilpailuun<br />
omalla tavallaan. MikroMikko 2 käytti kaikista<br />
muista poiketen 80186-prosessoria. Omaperäisiä<br />
valintoja teki myös Commodore, joka ei lähtenyt<br />
mukaan PC-kilpaan vaan loi Amigan. Siitä tulikin<br />
nuorten suosima pelikone, jonka vahvuus oli grafiikassa<br />
ja multimediassa. Amigan markkinaosuus<br />
jäi kuitenkin PC-maailman jalkoihin ja lopullisesti<br />
Amigan taru päättyi 90-luvun puolivälissä.<br />
Markkinoille yritti myös peliautomaateista tuttu<br />
Atari, mutta sen ST-koneen elinkaari jäi muutamaan<br />
vuoteen. Koneen valmistaja lupaili CD-<br />
ROM-asemaa, joka vain muutaman tuhannen<br />
markan hinnalla toisi CD-sovellukset tavallisten<br />
käyttäjien ulottuville, mutta laitetta ei koskaan ilmestynyt.<br />
CD-tekniikan läpimurtoon kului vielä<br />
reilut viisi vuotta.<br />
Syksyllä 1986 Compaq hämmästytti markkinoita<br />
julkistamalla maailman ensimmäisen 386-mikron,<br />
joka sai nimen Compaq Deskpro 386. Laite oli<br />
kahdeksan kertaa nopeampi kuin sen aikaiset PC:t<br />
ja tuplasti nopeampi kuin AT:t. Compaqin julkistus<br />
oli ikävä yllätys varsinkin IBM:lle, joka oli siihen<br />
asti itseoikeutetusti johtanut PC-kehitystä.<br />
1987<br />
OS/2 ja PS/2<br />
Vuoden 1987 alussa mikromaailma pidätti henkeään.<br />
Tiedettiin, että IBM julkistaisi pian uudenlaiset<br />
mikrot, jotka ehkä tekisivät kaikki aiemmat koneet<br />
vanhanaikaisiksi. Uumoiltiin myös, että IBM<br />
julkistaisi oman käyttöjärjestelmän ja tekisi selvän<br />
pesäeron Microsoftin DOSiin.<br />
Suuri julkistus tapahtui huhtikuun 2. päivänä.<br />
IBM esitteli sekä PS/2-koneet että OS/2-käyttöjärjestelmän,<br />
jonka se oli sittenkin kehittänyt yhdessä<br />
Microsoftin kanssa erityisesti uusia koneitaan varten.<br />
Microsoft sai jälleen oikeuden myydä käyttöjärjestelmää<br />
MS-OS/2-nimisenä muille laitevalmistajille,<br />
mutta kuten nimikin jo kertoi, uusi järjestelmä<br />
profiloitiin erityisesti uusia PS/2-koneita varten.<br />
PS/2-koneissa oli useita uusia ominaisuuksia.<br />
Niissä oli ensi kertaa 256 väriin pystyvä VGA-näyttö,<br />
korppuasemat ja mikrokanava, joka vaati aivan<br />
uudenlaiset lisäkortit. Vaikka IBM julkisti ensimmäisen<br />
386-koneen, PS/2 80:ta alettiin toimittaa<br />
vasta seuraavana syksynä, joten Compaq sai peräti<br />
vuoden etumatkan.<br />
Myös OS/2:n aikataulu oli pitkä ja ulottui kahden<br />
vuoden päähän. Loppuvuodesta valmistui<br />
1.0-versio, joka oli kuitenkin täysin merkkipohjainen<br />
eikä siksi kiinnostanut juuri ketään.<br />
Yhtä vähän kiinnostivat ostajia markkinoille tul-<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 89
Windows syrjäyttää DOSin<br />
Vielä 1989 Microsoft liputti innokkaasti<br />
OS/2:n puolesta. Suunta<br />
muuttui, kun Windows 3 julkistettiin<br />
toukokuussa 1990.<br />
WordPerfect joutui Windowsin<br />
myötä pikkuhiljaa luopumaan<br />
tekstinkäsittelyohjelmien markkinajohtajan<br />
paikasta. Ohjelman<br />
ensimmäinen Windows-versio<br />
oli hidas ja täynnä DOS-ajan rasitteita.<br />
IBM julkisti keväällä 1987 PS/2mikrojen<br />
mukana mikrokanavan.<br />
Seuraavana vuonna se sai<br />
kilpailijakseen ISA-yhteensopivan<br />
EISAn.<br />
IBM:n PS/1 oli ensimmäinen kotimarkkinoille<br />
suunniteltu merkkimikro.<br />
Se ei kuitenkaan menestynyt.<br />
Varsinaisesti kotimikromarkkinat<br />
avautuivat vasta<br />
1990-luvun puolivälissä.<br />
90 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
leet ensimmäiset PC-sähköpostiohjelmat, kuten<br />
Network Courier ja cc:Mail. Lähiverkot olivat harvassa<br />
eikä yhdyskäytäviä yleisiin postijärjestelmiin<br />
ollut.<br />
1988<br />
Väyläsota alkaa<br />
Koska yritykset käyttivät yhä enimmäkseen PC- ja<br />
AT-koneita, Intel toi kesällä myyntiin 386SX-piirin.<br />
Se oli aidon 80386:n kevennetty versio. Ulospäin 16bittinen<br />
rakenne alensi valmistuskustannuksia ja<br />
markkinoille alkoi tulla useita 386SX-koneita. Se sopi<br />
Intelille hyvin, sillä kloonivalmistajat olivat<br />
alkaneet syödä pahasti 80286-prosessorien<br />
katteita.<br />
Pelätessään, että mikrokanava veisi kohti<br />
suljettua PC-tekniikkaa, joukko laitevalmistajia<br />
alkoi syksyllä kehittää uutta väylää<br />
Compaqin johdolla. EISA lupasi mikrokanavan<br />
edut, mutta mahdollisti myös vanhojen<br />
ISA-korttien käytön. Osa laitevalmistajista oli<br />
ehtinyt ilmaista tukensa mikrokanavalle,<br />
osalla oli tarjolla molemmat vaihtoehdot.<br />
Alkoi kiihkeä kannunvalanta siitä, kumpi<br />
väylistä oli nopeampi ja parempi. Muutamassa<br />
vuodessa vaaka kallistui ISA/EISAn puolelle ja neljän<br />
vuoden kiistelyn jälkeen IBM:kin lopulta luopui<br />
mikrokanavasta. Lopulta väyläsodat loppuivat<br />
PCI-tekniikan tuloon.<br />
Joulukuussa valmistui vihdoin OS/2 1.1, jossa<br />
oli mukana kauan odotettu Presentation Manager<br />
-grafiikkalaajennus. Sovellukset kuitenkin puuttuivat<br />
ja kirjoitinpuolella oli tuettuna vain yksi tulostin:<br />
IBM:n oma matriisikirjoitin.<br />
Vuoden lopulla Samna sai valmiiksi ensimmäisen<br />
Windows-tekstinkäsittelyohjelman. Ami 1.0 oli<br />
vielä yksinkertainen, mutta tärkeintä oli että Samna<br />
ehti markkinoille ennen Microsoftia, sillä Windows-Wordin<br />
myynti alkoi vasta vuoden 1990 keväällä.<br />
Myöhemmin Lotus osti Samnan ja liitti<br />
Amin omaan perheeseensä.<br />
Vuoden alussa Nokia Data osti ruotsalaisen<br />
Ericssonin tietokonetoiminnot ja sai samalla suomalaisen<br />
Davan. Puhuttiin Euroopan omistamisesta<br />
ja suomalaisen teknologian valloituksista.<br />
Suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet ja toukokuussa<br />
1991 japanilaisen Fujitsun hallitsema ICL<br />
osti Nokia Datan. MikroMikkojen valmistus jatkui<br />
kuitenkin entistäkin vauhdikkaampana uuden<br />
isännän ohjauksessa.<br />
1989<br />
Virukset tulevat<br />
Keväällä Intel julkisti prosessorinsa 486-sukupolven.<br />
Aluksi prosessoria kaavailtiin tehokkaisiin<br />
palvelimiin, mutta käyttäjien tehonälkä oli kyltymätön.<br />
Vuoden lopulla ilmestyivät myyntiin ensimmäiset<br />
486-prosessoria käyttäneet koneet.<br />
Akkukäyttöiset 386-koneet alkoivat hiljalleen<br />
yleistyä ja korvata aiemmat 286-kannettavat. Eräs<br />
erikoisimmista matkakoneista oli IBM:n PS/2<br />
P70, jossa oli irrotettavan kannen alla punertava<br />
plasmanäyttö. Plasmanäytön suuren virrankulutuksen<br />
vuoksi kone ei kuitenkaan toiminut akuilla.<br />
Sovellusohjelmissa tapahtui paljon. Lähes tuntematon<br />
kanadalainen Corel Draw alkoi nopeasti<br />
nousta piirto-ohjelmien markkinoilla ja 90-luvulle<br />
tultaessa se oli jo syrjäyttänyt aiemmat ykköset,<br />
Designerin ja Arts&Lettersin.<br />
Kesällä valmistui vihdoin Lotus 1-2-3:n versio<br />
3.0. Sitä oli odotettu pitkään ja hartaasti, olihan<br />
ohjelma ensimmäisiä merkkipohjaisia OS/2-sovelluksia.<br />
Paketissa oli myös ohjelman DOS-versio.<br />
Tärkein uudistus oli tuki kolmiulotteisille laskentamalleille.<br />
Niistä huolimatta taulukkolaskennan<br />
valtikka alkoi hiljalleen siirtyä Excelille.<br />
Viimeinen suuri DOS-aikakauden julkistus oli<br />
WordPerfect 5.0. Siinä oli ensi kertaa mahdollista<br />
yhdistää kuvia tekstin keskelle. Myös graafinen<br />
esikatselu oli uutta DOS-maailmassa. Viitosversion<br />
ansiosta WP nousi Suomessakin tekstinkäsittelyn<br />
ylivoimaiseksi markkinajohtajaksi.<br />
Syksyllä valmistui OS/2 1.2 -versio, jossa oli<br />
uusi HPFS-tiedostojärjestelmä, sovellusten käynnistysvalikko<br />
ja muutama uusi kirjoitinajuri. Samaan<br />
aikaan saatiin ensimmäinen kaupallinen<br />
graafinen OS/2-sovellus: Borlandin Sidekick. Mutta<br />
nekään eivät riittäneet antamaan OS/2:lle kaivattua<br />
lisäpotkua ja yhä useammat alkoivat epäillä,<br />
että Unix valtaa myös työpöytämikrojen markkinat.<br />
Käyttäjien keskuudessa alettiin kuiskailla uudesta<br />
uhkasta. Aiemmin vain Mac-maailmassa<br />
tunnetut virukset olivat tulossa myös PC-maailman<br />
riesaksi. Jo vuonna 1988 oli tehty satunnaisia<br />
havaintoja Ping-Pong-viruksesta, mutta ensimmäinen<br />
laajempi virusaalto pääsi valloilleen vuoden<br />
lopulla. Nimet Stoned, Disk Killer, Jerusalem<br />
ja 1701 herättivät pelkoa ja väristyksiä mikrojen<br />
käyttäjissä, koska kukaan ei tiennyt, miten vaarallisia<br />
virukset tulisivat lopulta olemaan.<br />
1990<br />
Windows 3 räjäyttää potin<br />
OS/2 ei pystynyt lunastamaan siihen kohdistettuja<br />
odotuksia. Sen laitevaatimukset olivat liian suuret<br />
eikä sovelluksia ollut kuin kourallinen. Microsoft<br />
ja IBM vetivät kehitystä eri suuntiin eivätkä<br />
yritykset tienneet, mitä olisi kannattanut tehdä.<br />
Vaikka Bill Gates oli vielä edellisen vuoden<br />
marraskuussa positioinut Windowsin sivuraiteille,<br />
sen kehitystä oli jatkettu kaikessa hiljaisuudessa.<br />
Kun Windows 3.0 toukokuussa julkistettiin, se oli<br />
valtava menestys. Aluksi Microsoft yritti pitää<br />
Windowsia astinlautana OS/2:een, mutta jo loppuvuodesta<br />
OS/2-puheet saivat jäädä ja Microsoftin<br />
huomio keskittyi yksin Windowsiin.<br />
Heinäkuussa 1990 Borland osti Ashton-Taten.<br />
Yritystä pidettiin aina yhden ohjelman talona, ja<br />
kun dBase IV tuotiin markkinoille pahasti keskeneräisenä,<br />
Ashton-Tate ajautui taloudellisiin<br />
vaikeuksiin. Kesti kuitenkin vuosia, ennen kuin<br />
Borland sai valmiiksi lupaamansa dBasen Windows-version<br />
ja silloin oli jo liian myöhäistä.<br />
Keväällä Lotus järisytti markkinoita ilmoittaessaan,<br />
että se oli hankkinut lähiverkkojen markkinajohtajan<br />
Novellin osake-enemmistön. Kauppa
Ensimmäinen värinäyttöinen<br />
kannettava saatiin Suomeen<br />
maaliskuussa 1990. Passiivimatriisitekniikalla<br />
toteutettu EGAnäyttöinen<br />
NEC ProSpeed maksoi<br />
tuolloin yli 60 000 markkaa.<br />
Schneider esitteli 1990-luvun<br />
alussa EuroPC:n, jossa keskusyksikkö<br />
oli mahdutettu osaksi laajennettua<br />
näppäimistöä.<br />
Ohjelmamarkkinoilla 1990-luvun<br />
alku oli myrskyisä. Esimerkiksi<br />
grafiikkaohjelmissa Corel Draw<br />
syrjäytti aiemmat markkinaykköset,<br />
Designerin ja Arts&Lettersin.<br />
Kynämikrojen tekivät kovasti tuloaan<br />
1991-1992, mutta ne eivät<br />
saavuttaneet suurtakaan menestystä.<br />
kuitenkin peruuntui.<br />
Lotuksella oli muitakin huolia. Kesällä valmistui<br />
kaikkein odotetuin OS/2-sovellus, 1-2-3/G, joka<br />
oli kuitenkin paha pettymys. Pienistä moduleista<br />
koottu ohjelma toimi kuin täi tervassa. Epäonnistuminen<br />
oli paha isku sekä OS/2:n että Lotuksen<br />
uskottavuudelle. Lotus alkoi kiireesti siirtää<br />
1-2-3:a Windowsiin, mutta Microsoft oli jo saanut<br />
Excelillään pitkän etumatkan.<br />
Uudet 486-mikrot vakiinnuttivat asemansa<br />
markkinoilla ja niiden tehoa verrattiin sen ajan<br />
minitietokoneisiin. NEC julkisti ensimmäisen värinäytöllä<br />
varustetun kannettavan. Passiivimatriisinäytön<br />
värit olivat kuitenkin sameat ja ruudunpäivitys<br />
tahmeaa.<br />
1991<br />
Multimedia alkaa kiinnostaa<br />
Alkuvuodesta 1991 IBM:n ja Microsoftin tiet erosivat<br />
lopullisesti. IBM alkoi itse vastata OS/2-kehityksestä<br />
ja Microsoft keskittyi Windowsiin. Samalla<br />
laiteriippumaton OS/2 3.0 sai nimen Windows<br />
NT. Merkittävän potkun Windowsille antoi<br />
Visual Basic, joka teki Windows-ohjelmoinnista<br />
vihdoin niin helppoa, että portit avautuivat myös<br />
harrastajille. Tuloksena oli pienten Windowsapuohjelmien<br />
ja pelien tulva.<br />
Keväällä Microsoft, Compaq, SCO ja Digital<br />
julkistivat ACEn, jonka piti linjata mikrojen tekniikan<br />
tulevaisuus ilman IBM:ää. Microsoft<br />
pelkäsi, ettei Intelin prosessorikehitys<br />
pysyisi kilpailevan RISC-tekniikan vauhdissa.<br />
Siksi prosessoreiksi valittiin sekä Intelin<br />
perinteinen arkkitehtuuri että MIPSin<br />
R-sarjan RISC-prosessorit. Käyttöjärjestelminä<br />
luvattiin tukea SCO:n Unixia sekä<br />
tulevaa laiteriippumatonta OS/2 3.0-versiota.<br />
Heinäkuussa IBM vastasi sopimalla yhteistyöstä<br />
Applen ja Motorolan kanssa.<br />
Aluksi yhteistyö näytti lupaavalta. Taligentin<br />
piti luoda uusi oliopohjainen käyttöjärjestelmä<br />
ja Kaleidan multimediateknologiaa. Tärkeintä<br />
oli kuitenkin PowerPC-prosessoriperhe,<br />
jonka piti uudella RISC-tekniikallaan vallata<br />
markkinajohtajan asema Inteliltä. Apple alkoi<br />
siirtää omia koneitaan PowerPC-tekniikkaan ja<br />
myös IBM lupasi käyttää piiriä tulevissa tehomikroissaan.<br />
Multimedia alkoi kiinnostaa yhä enemmän<br />
myös PC-käyttäjiä. Macintosh oli teknisesti pidemmällä,<br />
joten PC-maailma loi lokakuussa<br />
MPC-määrityksen. Se kuvasi, mitä vaatimuksia<br />
multimedia-PC:ltä piti edellyttää, jotta CD-RO-<br />
Milla toimitetut sovellukset toimisivat siinä. Kahta<br />
vuotta myöhemmin vaatimukset nousivat ja<br />
syntyi MPC II -standardi.<br />
DOS-ajan markkinajohtajat saivat vihdoin valmiiksi<br />
omat Windows-versionsa: Lotus syyskuussa<br />
ja WordPerfect marraskuussa. Aikaa oli kuitenkin<br />
kulunut jo liikaa, eivätkä DOS-klassikkojen<br />
Windows-versiot vastanneet käyttäjien odotuksia.<br />
Ne olivat hitaita ja DOS-yhteensopivuuden säilyttäminen<br />
aiheutti ohjelmoijille runsaasti päänvaivaa.<br />
Syksyllä IBM julkisti ensimmäisen ThinkPad-<br />
matkamikron tyyppinumerolla PS/2 33. Sen hidas<br />
386SX-prosessori ja surkea akkukäyttöisyys herättivät<br />
lähinnä sääliä, mutta IBM oppi nopeasti. Yhä<br />
paremmat ThinkPadit seurasivat toinen toisiaan ja<br />
IBM kohosi Compaqin ja Toshiban rinnalle matkakoneiden<br />
aateliin.<br />
1992<br />
Kynämikrojen lyhyt kukoistus<br />
Miksi matkakonetta piti käyttää kömpelöllä näppäimistöllä?<br />
Miksei koneen näytölle voinut kirjoittaa<br />
suoraan? Vuonna 1992 kynämikrojen tulevaisuus<br />
näytti niin lupaavalta, että monet laitevalmistajat<br />
julkistivat kynällä ohjattavia mikroja.<br />
Käyttöjärjestelmissä parhaan lähdön sai Go Corporationin<br />
PenPoint, jolta Microsoft veti maton<br />
alta lisäämällä kynäominais<strong>uudet</strong> tavalliseen Windowsiin.<br />
Pen Windows ei ollut menestys. Tekniikka ei yksinkertaisesti<br />
ollut riittävän kehittynyttä, jotta<br />
mikro olisi luotettavasti ymmärtänyt käsinkirjoitettua<br />
tekstiä. Sen sai kokea karvaasti myös Apple,<br />
jonka kesällä 1992 julkistamasta Newtonista tuli<br />
suuri, mutta erittäin lyhytaikainen menestys. Kynäkonevalmistajista<br />
tunnetuin oli Momenta, jonka<br />
syksyinen konkurssi oli lopullinen merkki siitä,<br />
ettei maailma ollut vielä valmis kynäkoneille.<br />
Keväällä IBM sai vihdoin monta kertaa myöhästyneen<br />
OS/2 2.0:n, joka oli ensimmäinen 32bittinen<br />
OS/2-versio. Se pystyi ajamaan Windowssovelluksia<br />
ja sisälsi uudenlaisen Workplace-työpöydän,<br />
joka oli huomattavasti Windowsia edellä.<br />
Microsoft julkisti lähes samaan aikaan Windows<br />
3.1:n, joka oli yhä 16-bittinen, mutta sisälsi multimedian<br />
ja TrueType-fonttitekniikan.<br />
Toukokuussa Intel kertoi uudesta OverDrivetekniikasta,<br />
jossa mikron tehoa voitiin lisätä erityisellä<br />
päivitysprosessorilla. Ajatus oli hyvä, mutta<br />
päivitysprosessorien hinta muodostui niin korkeaksi<br />
ja nopeusetu niin vähäiseksi, ettei tekniikasta<br />
koskaan tullut kovin suosittua.<br />
Kesällä laadukkaista, mutta kalliista mikroistaan<br />
tunnettu Compaq laski koneittensa hintoja<br />
lähes kloonivalmistajien tasolle. Muiden nimekkäiden<br />
valmistajien oli seurattava perässä ja esimerkiksi<br />
IBM alkoi myydä halvempia mikrojaan<br />
Ambra-tuotenimellä. Asiakkaan tilauksen mukaisesti<br />
koottavat kloonit säilyttivät kuitenkin asemansa,<br />
vaikka hintaero kutistuikin.<br />
Kesäkuussa aiemmat valmistajakohtaiset ja VE-<br />
SAn standardoima VLB-paikallisväylä saivat väistyä,<br />
kun PCI-väylän määrittely valmistui. Tehomikrot<br />
siirtyivät käyttämään PCI:tä, koska lisäkorteista<br />
saatiin silloin nopeampia. VLB katosi<br />
markkinoilta muutamassa vuodessa.<br />
Marraskuussa Microsoft julkisti Video for Windowsin,<br />
joka oli ensimmäinen ohjelmallinen videolaajennus<br />
Windowsiin. Apple oli saanut oman<br />
QuickTimen valmiiksi Macintoshia varten jo tammikuussa.<br />
Syksyllä NEC toi ensimmäisenä valmistajana<br />
markkinoille CD-ROMin, joka toimi tuplanopeudella.<br />
Julkistus osui oikeaan aikaan, sillä multimedia<br />
oli juuri alkanut kiinnostaa markkinoita. Alkoi<br />
jatkuva kilpailu yhä nopeampien CD-lukijoiden<br />
kehittämiseksi.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 91
<strong>Internet</strong> laajenee maailmanverkoksi<br />
Microsoft aloitti vuonna 1992<br />
vuosittaiset painokset CD-ROMtuotteista<br />
kuten Cinemaniasta ja<br />
Encartasta. Ne samoin kuin ensimmäisten<br />
kaksinkertaisella nopeudella<br />
pyörineiden CD-asemien<br />
markkinoille tulo avasivat<br />
varsinaisesti CD-levyjen aikakauden.<br />
Kun pelkät <strong>uudet</strong> sukupolvet ja<br />
korkeammat kellotaaj<strong>uudet</strong> eivät<br />
riittäneet, Intel julkisti kannettaviin<br />
mikroihin erikoistuneet<br />
SL-prosessorit ja kellotaajuuden<br />
kolminkertaistavat<br />
DX4:t. Kilpailu kiristyikin 1990luvun<br />
puolivälissä, kun AMD ja<br />
Cyrix kehittivät omia Intel-yhteensopivia<br />
malleja.<br />
IBM osti kesäkuussa 1995 Lotuksen<br />
saadakseen vankempaa jalansijaa<br />
mikrojen ohjelmistobisneksessä.<br />
Kaupan pääkohde oli<br />
nopeasti suosiota saavuttanut<br />
Notes-työryhmäohjelmisto.<br />
92 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
1993<br />
Vihreän PC:n syksy<br />
Maaliskuussa Intel julkisti 486-prosessorin seuraajan<br />
ja ensimmäiset koneet tulivat markkinoille<br />
toukokuun lopussa. Nimi Pentium kuulosti joidenkin<br />
mielestä lähinnä hammastahnalta eikä 60<br />
megahertsin tuoma tehokaan ollut kuin tuplasti<br />
486-koneita suurempi. Monet olivat pettyneitä,<br />
mutta alkukangertelun jälkeen Pentium-kauppa<br />
alkoi kuitenkin käydä.<br />
Samoihin aikoihin Microsoft sai valmiiksi DOS<br />
6.0:n, josta tuli viimeinen erillinen DOS-versio.<br />
IBM ehti välissä tehdä oman DOSin numerolla<br />
6.1, joten marraskuussa Microsoft nosti numeronsa<br />
6.2:een. Kun DoubleSpace-pakkausohjelmasta<br />
syntyi kiistaa Stackerin valmistajan kanssa,<br />
Microsoft joutui aluksi poistamaan pakkauksen<br />
(6.21) ja palauttamaan sen uudella DriveSpace-nimellä<br />
(6.22).<br />
Syksyllä Microsoft alkoi toimittaa Windows<br />
NT:tä, mutta käyttöjärjestelmän suosio jäi aluksi<br />
vaatimattomaksi. Lähinnä ostajia kiinnosti palvelinversio,<br />
Advanced Server, joka sekin oli vielä osin<br />
puutteellinen.<br />
Syksyn puheenaiheeksi nousivat vihreät mikrot.<br />
Yhdysvalloissa oli huomattu, miten paljon kymmenet<br />
yötä päivää päällä olevat mikrot tuottivat<br />
lämpöä ja kuluttivat sähköä. Paikallinen ympäristöministeriö<br />
määritteli Energy Star -ohjelmassa<br />
kuinka paljon sähköä mikrot saivat kuluttaa ja valmistajat<br />
riensivät heti markkinoimaan koneitaan<br />
erityisen vihreinä. Kulutuksen minimointi jäi kuitenkin<br />
lyhytaikaiseksi muoti-ilmiöksi.<br />
Lama koetteli suomalaisia mikromyyjiä. Tammikuussa<br />
Novosys osti tappiota tuottaneen Sophisticsin.<br />
Maaliskuussa myös Microsoftin maahantuonnin<br />
aloittanut Mikrolink ajautui konkurssiin<br />
ja lopetti toimintansa.<br />
1994<br />
<strong>Internet</strong>in ja CD-ROMin läpimurto<br />
Modeemiharrastajat olivat välittäneet toisilleen<br />
tiedostoja ja sähköpostia purkkien välityksellä jo<br />
pitkään. Keväällä 1994 tietoliikenneharrastus alkoi<br />
kiinnostaa yhä laajemmin ja kesällä tietoverkko<br />
<strong>Internet</strong> ylitti ensi kertaa uutiskynnyksen. Televisio<br />
ja lehdet alkoivat kirjoittaa verkosta, joka siihen<br />
asti oli ollut yliopistomaailman sisäinen<br />
yhteydenpitokanava. Jalkapallon MM-kisoista<br />
tuli ensimmäinen suurtapahtuma, jolla<br />
oli verkossa omat WWW-sivut. Samalla<br />
Eunet alkoi ensimmäisenä operaattorina tarjota<br />
<strong>Internet</strong>-yhteyksiä myös kotikäyttäjille.<br />
Kesällä verkossa piti vielä surffata Mosaicilla,<br />
mutta lokakuussa verkossa alettiin jakaa<br />
uutta Netscape-selainta, joka Mosaicista poiketen<br />
toimi myös 16-bittisenä ja oli tätä huomattavasti<br />
monipuolisempi. Netscape valtasikin<br />
avautuvat markkinat muutamassa kuukaudessa.<br />
<strong>Internet</strong>iä sivuten TKK:ssa järjestettiin maaliskuussa<br />
tilaisuus, jossa julkistettiin Linus Torvaldsin<br />
työstä alkunsa saanut Linux-käyttöjärjestelmä.<br />
Tuolloin Linuxin tunsivat vain aktiiviset verkkoharrastajat,<br />
mutta muutamassa vuodessa Linux levisi<br />
kaikkialle maailmaan ja nousi ”oikeaksi”<br />
Unix-versioksi.<br />
Keväällä Intel nosti Pentiumin nopeuden 75, 90<br />
ja 100 megahertsiin. Todellisen PR-katastrofin Intel<br />
teki kuitenkin syksyllä, kun se yritti vähätellä<br />
piirin laskuvirheestä noussutta kohua. Lopulta<br />
joulun alla Intel antoi periksi ja lupasi vaihtaa ilmaiseksi<br />
kaikki väärin laskevat piirit uusiin. Vaihto<br />
tuli maksamaan Intelille noin kaksi miljardia<br />
markkaa.<br />
Keväällä Novell yllätti ostamalla WordPerfectin<br />
ja Borlandin Quattron. Novellin tavoitteena oli<br />
toimistosovellusten, Netware-verkon ja Unixin<br />
tuella luoda vakavasti otettava vaihtoehto Microsoftin<br />
tarjonnalle. Yritys kuitenkin epäonnistui,<br />
mikä tiesi samalla loppua WordPerfectin aiemmalle<br />
markkinajohtajan asemalle. Tammikuussa<br />
1996 Novell myikin WordPerfectin edelleen Corelille.<br />
Joulukuussa IBM sai valmiiksi OS/2 3.0:n, jonka<br />
Warp-koodinimi jäi pysyvään käyttöön. Kun<br />
Microsoftin joutui samalla ilmoittamaan Windows<br />
95:n myöhästymisestä, IBM:llä oli viimeinen<br />
tilaisuus rynnistää 32-bittisten käyttöjärjestelmien<br />
markkinoille. Se ei kuitenkaan onnistunut, sillä<br />
OS/2-sovelluksia oli niukasti eivätkä kaikki Windows-sovellukset<br />
toimineet kunnolla OS/2:ssa.<br />
Vuosi oli myös CD-ROMin lopullisen läpimurron<br />
vuosi. Levyt löysivät tiensä kirjakauppoihin ja<br />
niiden hinta laski kotikäyttäjän ulottuville. Microsoft<br />
vauhditti kehitystä tekemällä Cinemanian,<br />
Encartan ja joukon muita perusohjelmia.<br />
1995<br />
Windowsin suuri vuosi<br />
Keväällä Intel alkoi toimittaa Pentium Pro -prosessoreita.<br />
Aluksi nopeudet olivat 150 ja 180 megahertsiä,<br />
mutta vuoden lopulla vauhti nousi 200<br />
megahertsiin.<br />
<strong>Internet</strong> oli alkanut elää omaa elämäänsä. Kun<br />
Yhdysvaltojen kansallinen tiedesäätiö, joka oli<br />
vuosia ylläpitänyt <strong>Internet</strong>in tärkeintä runkoverkkoa,<br />
purki verkkonsa toukokuussa 1995, kukaan ei<br />
edes huomannut tapahtumaa. Kaupalliset operaattorit<br />
olivat ottaneet runkoliikenteen omalle<br />
vastuulleen.<br />
Kesällä IBM yllätti kaikki ostamalla Lotuksen.<br />
IBM sai haltuunsa Notes-työryhmäohjelman, jonka<br />
merkitys korostui avautuvilla verkkomarkkinoilla.<br />
Aiemmin taulukkolaskennan ylivoimainen<br />
markkinajohtaja Lotus 1-2-3 oli jo hiipunut kuriositeetiksi.<br />
Sen sijaan Lotuksen Smartsuite-paketointi<br />
hangoitteli vielä Microsoftin Officea vastaan.<br />
Windows 95:n piti valmistua jo maaliskuussa,<br />
mutta aikataulu lykkääntyi elokuulle. Windowsin<br />
ominaisuuksia, luotettavuutta ja asemaa pohdittiin<br />
koko alkuvuoden. Julkistuksen jälkeen selvisi,<br />
että Windows 95 täytti odotukset. Sen jälkeen oli<br />
lopullisesti selvää, että IBM OS/2 oli hävinnyt<br />
kamppailun käyttäjien sieluista. IBM keskittyikin<br />
jatkossa kehittämään OS/2:n verkko- ja palvelinominaisuuksia.<br />
Elokuussa tapahtui muutakin, jolla oli pysyvä<br />
vaikutus: maailmalla havaittiin makrovirus, joka
Sun julkisti ensimmäisen NC-koneen<br />
syksyllä 1996. Sitä ovat<br />
seuranneet muun muassa IBM.,<br />
Siemens-Nixdorf ja Network<br />
Computing Incin julkistamat latitteet.<br />
<strong>Internet</strong> on avannut parissa vuodessa<br />
mikromaailmaan aivan<br />
uuden ulottuvuuden.<br />
Sunin kehittämä Java-ohjelmointikieli<br />
nousi <strong>Internet</strong>in kasvun<br />
myötä otsikoihin vuonna<br />
1996.<br />
Nokia julkisti keväällä 1996<br />
Communicator-laitteensa, jossa<br />
ensimmäistä kertaa yhdistetään<br />
taskumikro ja puhelin. Laite sai<br />
runsaasti kansainvälistä huomiota.<br />
Windows 95 sai syyskuussa 1997<br />
uutta ilmettä <strong>Internet</strong> Explorer<br />
4.0:n myötä. Active Desktop ja<br />
uusi kanavatekniikka otettiin<br />
vastaan ristiriitaisin tuntein.<br />
levisi Word-dokumenttien välityksellä.<br />
Viruksen ensimmäinen tartuntalähde oli<br />
Microsoft itse ja <strong>Internet</strong>in myötä yleistyvä<br />
sähköposti levitti sitä nopeasti kaikkialle<br />
maailmaan.<br />
Windows 95:n markkinointivouhotukseen<br />
kyllästyneenä Oraclen pääjohtaja Ellison<br />
alkoi puhua uudenlaisesta tietotekniikasta,<br />
joka pohjautuisi kevyisiin verkkomikroihin<br />
ja tekisi Microsoftin Windowsin<br />
tarpeettomaksi. Tästä periaatteesta<br />
muodostui sittemmin NC-tekniikan ydin.<br />
<strong>Internet</strong>in suosio oli päässyt pahasti yllättämään<br />
Microsoftin, joka oli keskittynyt koko vuoden<br />
Windows 95:ään. Joulukuussa Microsoft järjesti<br />
näyttävän julkistustilaisuuden, jossa se ilmoitti<br />
lisäävänsä <strong>Internet</strong>-tekniikat kaikkiin ohjelmiinsa.<br />
Tämä täyskäännös oli lopullinen osoitus<br />
siitä, että <strong>Internet</strong> oli pysyvästi muuttanut tietojärjestelmien<br />
suunnittelua.<br />
Joulukuussa Tietotehdas ja VTKK yhdistyivät<br />
tuottaen maamme suurimman tietotekniikkayrityksen,<br />
TT-Tiedon. Samoihin aikoihin aloitti toimintansa<br />
AltaVista, josta tuli nopeasti netin tunnetuin<br />
hakukone. Aiempi Lycos sai väistyä.<br />
1996<br />
Java nousee otsikoihin<br />
Sunin kehittämä Java-tekniikka oli noussut puheenaiheeksi<br />
jo vuoden 1995 kuluessa ja kiinnostus<br />
Javaa kohtaan kasvoi samassa tahdissa WWW-selainten<br />
leviämisen kanssa. Tammikuussa valmistui<br />
Java 1.0 -version määritys ja helmikuussa Navigator<br />
2.0, joka oli ensimmäinen Javaa käyttävä selain.<br />
<strong>Internet</strong>issä tapahtui koko ajan. Helmikuussa<br />
<strong>Internet</strong>issä aloitti toimintansa PointCast. Se oli<br />
ensimmäinen muokattava uutispalvelu, joka lähetti<br />
halutut tiedot suoraan käyttäjän työpöydälle.<br />
PointCast alkoi ensimmäisenä hyödyntää pushtekniikkaa<br />
ja se sai nopeasti joukon kilpailijoita.<br />
Ecash-verkkorahan koekäyttö alkoi Suomessa<br />
ja Merita avasi ensimmäisenä pankkina maailmassa<br />
sähköisen tilisiirron yksityisasiakkaille. Tietokone-lehti<br />
otti ensimmäisenä Suomessa käyttöön<br />
Ecash-maksut omilla WWW-sivuilla. Lotus<br />
julkisti Dominon, joka teki Notes-ryhmätyöohjelmasta<br />
<strong>Internet</strong>-palvelimen.<br />
Elokuussa 1996 Microsoft lähti tosissaan mukaan<br />
selainkilpailuun <strong>Internet</strong> Explorer 3.0:lla.<br />
Netscapen markkinaosuus alkoi hitaasti supistua,<br />
mutta Navigator säilytti silti asemansa selvänä<br />
markkinajohtajana. Syksyllä valmistui Navigator<br />
3.0 ja vuoden lopulla Netscape kertoi omasta<br />
push-tekniikastaan, joka oli vastaus Microsoftin<br />
Active Desktopille.<br />
Nokia julkisti keväällä GSM-puhelimen ja mikron<br />
risteytyksen. Communicator 9000 toi Nokialle<br />
runsaasti julkisuutta, vaikka laite olikin epäkäytännöllisen<br />
iso puhelimeksi ja vastaavasti liian pieni<br />
mikroksi.<br />
Perinteinen PC-tekniikka siirtyi kevään kuluessa<br />
Pentium Pro -kauteen. Kesällä jokaisella valmistajalla<br />
oli jo oma 200 megahertsin malli. Tavallisen<br />
Pentiumin nopeus kasvoi keväällä 166<br />
megahertsiin ja kesällä 200 megahertsiin. Hintaero<br />
Pro-malleihin oli sen verran suuri, että Pentium-<br />
koneille riitti kysyntää koti- ja työasemakäytössä.<br />
Marraskuussa Microsoft julkisti Windows<br />
CE:n, joka oli muistiomikroihin suunniteltu pikku-Windows.<br />
Laitteiden myynti sujui kuitenkin<br />
heikosti. Vuoden lopulla julkistettiin Microsoft<br />
Office 97. Vaikka paketti oli iso ja sisälsi enemmän<br />
kuin kukaan yksittäinen käyttäjä tarvitsi, kauppa<br />
kävi hyvin. Tärkeimpänä myyntivalttina olivat sovelluksiin<br />
upotetut <strong>Internet</strong>-ominais<strong>uudet</strong>.<br />
Total cost of ownership – TCO eli piilokustannukset<br />
nousivat julkisuuteen. Huomattiin, että<br />
vaikka mikrojen hinnat olivat alhaiset, niiden ylläpito<br />
ja tuki maksoi aivan liikaa. Tähän rakoon iski<br />
Sun, joka sai ensimmäisenä valmiiksi oman<br />
NC-koneensa, JavaStationin. Microsoft vastasi<br />
julkistamalla ajatuksen yksinkertaisemmasta<br />
PC:stä, joka sai nimen NetPC.<br />
Applelle vuosi 1996 oli vaikea. Myynti takkuili ja<br />
Apple etsi suuntaviivoja tuleville koneilleen. Monet<br />
odottivat sopimusta BeBoxin valmistajan kanssa,<br />
mutta Apple kääntyikin joulun alla Nextin puoleen.<br />
Ympyrä sulkeutui, kun Steve Jobs palasi kaupan<br />
myötä 11 vuoden jälkeen takaisin Applelle.<br />
Digitaalikamerat tekivät vuoden kuluessa todellisen<br />
rynnistyksen. Markkinoille tuli jatkuvasti<br />
uusia, toinen toistaan parempia malleja. Digitaalikuvauksesta<br />
tuli ensi kertaa todellinen vaihtoehto<br />
perinteiselle filmille.<br />
1997<br />
MMX ja Pentium II<br />
Tammikuussa Intel alkoi toimittaa ensimmäisiä<br />
MMX-multimediakäskyillä terästettyjä Pentiumprosessoreita.<br />
Toukokuussa tulivat sitten Pentium<br />
Prosta kehitetyt Pentium II -mallit, joissa oli niin<br />
ikään MMX-tekniikka ja jopa 300 megahertsiin<br />
nouseva kellotaajuus. Ensimmäiset Pentium II -<br />
mikrot ilmestyivät kauppoihin kesän aikana.<br />
Nettimaailmassa tapahtui jatkuvasti. Pieniä<br />
operaattoreita ja WWW-sivujen tekijöitä syntyi<br />
kuin sieniä sateella. Sähköinen verkkokauppa puhutti,<br />
mutta varsinkin kuluttajille suunnatut kaupat<br />
valittivat asiakaspulaa. Pelastajaksi odotettiin<br />
turvallisen luottokorttikaupan mahdollistavaa<br />
SET-tekniikkaa, mutta piloteista huolimatta sen<br />
lopullinen käyttöönotto lykkääntyi toistuvasti.<br />
Netscape päivitti keväällä selaimensa nelosversioksi,<br />
jolloin nimikin vaihtui Communicatoriksi.<br />
Microsoft julkisti syyskuun lopussa <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4:n. Sen myötä tulivat ensimmäiset suomalaiset<br />
sisältökanavat.<br />
HPY ajoitti kesän hiljaisimpaan hetkeen ilmoituksen,<br />
että se luopuu vuoden loppuun mennessä<br />
iltaisin ja viikonloppuisin noudatettavasta kertaveloituksesta.<br />
Uusimaalaiset <strong>Internet</strong>-käyttäjät ottivat<br />
tiedon vastaan tyrmistyksellä, koska se tiesi<br />
nettikäytön selvää kallistumista.<br />
Uusinta tekniikkaa edustivat DVD-asemat. Elokuvalevyjen<br />
tarjonta oli kuitenkin vähäistä eikä<br />
tietokonesovelluksia ollut vielä ensimmäistäkään.<br />
Yhtä hitaasti levisi USB-liitäntä, jota alkoi näkyä<br />
koneissa jo vuoden 1996 puolivälissä. Vielä vuoden<br />
1997 lopullakin USB:tä käyttävät oheislaitteet<br />
olivat silti harvassa.<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 93
Mikromaailman historia<br />
Windows<br />
vuosien saatossa<br />
Microsoft julkisti<br />
Windowsin marraskuussa<br />
1983 eli<br />
jo ennen kuin Macintosh-koneet<br />
tulivat markkinoille.<br />
Microsoftilla tiedettiin<br />
hyvin, mitä Apple oli tekemässä,<br />
koska Microsoft oli mukana kehittämässä<br />
Macille ensimmäisiä<br />
sovellusohjelmia. Multiplanin<br />
Mac-versio oli niitä harvoja sovelluksia,<br />
mitä uudelle koneelle<br />
oli heti valmiina, kun se ilmestyi.<br />
Bill Gates näki, että Macintoshin<br />
käyttämässä graafisessa<br />
käyttöliittymässä oli tulevaisuus<br />
94 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Tämän päivän PC-käyttäjä pitää Windowsia itsestäänselvyytenä.<br />
Nykyinen menestys on kuitenkin<br />
seurausta pitkästä ja mutkikkaasta kehityksestä,<br />
jonka alkutaival oli suorastaan kivinen.<br />
ja päätti tuoda sen myös PCmaailmaan.<br />
PC-tekniikka eli<br />
kuitenkin vielä 8088-perusprosessorin<br />
varassa ja vain murtoosassa<br />
koneita oli ylipäätänsä<br />
grafiikkaan pystyvä näyttö.<br />
Myös PC:n muistimäärä, vaikka<br />
se olikin Macintoshia suurempi,<br />
osoittautui kovin pieneksi graafista<br />
käyttöliittymää ajatellen.<br />
Microsoftin tavoite Windowsin<br />
suhteen oli alusta pitäen<br />
kunnianhimoinen: siihen piti<br />
tulla moniajo ja moderni tapahtumapohjainen<br />
arkkitehtuuri.<br />
Näiden tavoitteiden toteuttaminen<br />
640 kilon muistissa ja kahdella<br />
360 kilotavun levykkeellä<br />
osoittautui vaikeaksi ja kun<br />
Windows 1.02 lopulta valmistui<br />
syksyllä 1985, se herätti käyttäjissä<br />
lähinnä haukotuksia.<br />
Windows 1.02<br />
– niukasti ohjelmia<br />
Windows 1.02:n toimitukset<br />
Suomessa alkoivat talvella 1986.<br />
Paketti sisälsi neljä levykettä,<br />
joilla toimitettiin Windowsin lisäksi<br />
joukko apuohjelmia. Eräät<br />
niistä – kuten Cardfile, Calendar,<br />
Write ja Reversi – säilyivät<br />
muuttumattomina liki 10 vuotta.<br />
Microsoftin ja Applen tekemän<br />
sopimuksen mukaisesti<br />
Windowsin ikkunointi jakoi
näytön aina tasan kaikkien<br />
avointen ikkunoiden kesken.<br />
Kaikki ikkunat olivat siten näytöllä<br />
rinnakkain, eikä päällekkäisiä<br />
ikkunoita voinut olla.<br />
Uusien ikkunoiden avaaminen<br />
muutti automaattisesti vanhojen<br />
kokoa, mikä hämmensi<br />
käyttäjiä.<br />
Muutoin ensimmäinen Windows<br />
näytti pitkälti samalta kuin<br />
tämän päivän Windows. Valikot,<br />
näytön alareunaan tulevat<br />
kuvakkeet ja hiiren käyttötavat<br />
olivat pitkälti samat. Sujuva<br />
käyttö edellytti kuitenkin täyttä<br />
640 kilon keskusmuistia, kiintolevyä<br />
ja hiirtä, jotka vielä tuohon<br />
aikaan olivat harvojen ylellisyyttä.<br />
Edistääkseen hiiren käyttöä<br />
Microsoft ryhtyi itse valmistamaan<br />
hiiriä. Ensimmäinen malli<br />
oli pyöreähkö ja siinä oli kaksi<br />
vihreää painiketta.<br />
Windowsilla ei ollut käytännön<br />
merkitystä, koska siihen ei<br />
saanut sovelluksia. Mukana tulevien<br />
apuohjelmien lisäksi<br />
markkinoilla oli vain In-A-Vision-piirrosohjelma,<br />
eivätkä<br />
Microsoftin kanssa kilpailevat<br />
ohjelmavalmistajat – kuten sen<br />
aikainen markkinaykkönen Lotus<br />
– olleet lainkaan kiinnostuneita<br />
ohjelmiensa siirtämisestä<br />
Windowsiin.<br />
Windows 2.03<br />
– kunnollinen<br />
ikkunointi<br />
Koska Windows ei kiinnostanut<br />
laajoja markkinoita, Microsoft<br />
sai kehitellä sitä kaikessa rauhassa.<br />
Vuoden 1987 lopussa ilmestyi<br />
versio 2.03, jossa ikkunoita<br />
saattoi siirtää myös osittain<br />
päällekkäin. Käyttöliittymään<br />
oli tehty joukko muitakin pieniä<br />
parannuksia, jotka Applen mie-<br />
Marraskuussa 1983 julkistetusta<br />
Windows saatiin Suomeen ensimmäiset<br />
kappaleet vuoden<br />
1984 lopulla. Se ei saavuttanut<br />
juurikaan menestystä. Tilannetta<br />
ei korjannut juurikaan syksyllä<br />
1985 esitelty 1.02 versio.<br />
lestä loukkasivat sen patentteja.<br />
Applen ja Microsoftin välillä alkoi<br />
juridinen kiistely, joka päättyi<br />
Microsoftin eduksi syksyllä<br />
1989.<br />
Mahdollisuus laajentaa Windowsin<br />
työtilaa EMS-muistilla<br />
oli enemmän kuin tervetullut,<br />
sillä ilman lisämuistia ohjelmille<br />
jäi vain muutama sata kilotavua<br />
työtilaa.<br />
Windows alkoi hiljalleen herättää<br />
kiinnostusta ja sille ilmestyivätensimmäisetsovellukset.Niiden<br />
joukossa<br />
olivat PageMaker<br />
ja heti<br />
Windows<br />
2.03:n jälkeen<br />
myös Microsoftin<br />
Excel,<br />
joka oli alunperin<br />
tehty<br />
Macintoshille.<br />
Laitetekniikan<br />
kehitys auttoi<br />
Windowsia, sillä AT-koneet alkoivat<br />
hiljalleen yleistyä ja ensimmäiset<br />
386-mikrotkin olivat<br />
jo tulossa markkinoille.<br />
Windows/286 ja<br />
Windows/386<br />
– moniajoa ja työtilaa<br />
Pian sen jälkeen, kun Compaq<br />
oli syksyllä 1986 julkistanut ensimmäisen<br />
386-koneen, Microsoft<br />
toi markkinoille Windowsista<br />
erityisen 386-version.<br />
Se oli joidenkin Unix-versioiden<br />
ohella ensimmäinen 386-prosessorille<br />
suunniteltu ohjelma.<br />
Windows/386:ssa oli ensi kertaa<br />
mahdollista ajaa monta<br />
DOS-ohjelmaa moniajossa ja ikkunoituna.<br />
Tempun takana oli<br />
386-prosessorin VM86-tila, jossa<br />
se virtualisoi itsensä ja matki yhtä<br />
aikaa useita tavallisia prosessoreita.<br />
Näin nekin sovellukset, jotka<br />
kirjoittivat suoraan kuvaruutumuistiin<br />
ja yrittivät omia koko<br />
mikron itselleen, saatiin toimimaan<br />
siististi ikkunassa.<br />
Tavallisten Windows-sovellusten<br />
ajoon 386-versio ei kuitenkaan<br />
tuonut mitään uutta –<br />
päinvastoin, niille jäi jopa vähemmän<br />
vapaata muistia kuin<br />
286-versiossa.<br />
Kun Windows/286 ilmestyi<br />
syksyllä 1988, markkinoiden<br />
huomio oli jo siirtynyt<br />
OS/2:een. Windows ei herättänyt<br />
suurtakaan huomiota eikä<br />
ihme, sillä merkittävin uudistus<br />
nimen lisäksi oli tuki HMAalueelle.<br />
Se antoi Windows-so-<br />
velluksille noin 40 kilotavua lisää<br />
työtilaa.<br />
Hewlett-Packard alkoi jo keväällä<br />
1987 kehittää Windowsin<br />
päälle laajennusta, joka poistaisi<br />
sen aikaiset rajoitukset ja tekisi<br />
Windowsista oikean oliopohjaisen<br />
ympäristön, jossa sovellusten<br />
sijaan käsiteltäisiin dokumentteja.<br />
New Wave -nimellä<br />
kulkenut järjestelmä tuki muun<br />
muassa pitkiä tiedostonimiä ja<br />
täydellistä vedä-ja-pudota-käyttöä.<br />
Lisäksi siinä oli agenttitoiminto,<br />
jolla voitiin ohjelmoida<br />
vakiotehtävien suoritusta.<br />
New Wave toimi kunnolla<br />
vain PS/2-koneissa ja vaati sen<br />
aikaiseen konekantaan nähden<br />
Windowsin ensimmäiset seitsemän<br />
vuotta olivat ankeita. Vasta<br />
keväällä 1990 julkistettu Windows<br />
3.0 aloitti todellisen Windows-ohjelmien<br />
vyöryn. Ohjelmatalot<br />
kehittivät kilvan uusia<br />
Windowsia hyväksikäyttäviä ohjelmia<br />
ja siirsivät vanhoja DOSohjelmiaan<br />
uuteen ympäristöön.<br />
liiaksi muistia ja levytilaa. Aitoja<br />
New Wave -sovelluksia ilmestyi<br />
vain muutamia, tunnetuimpana<br />
niistä Ami Pro.<br />
Windows 3.0:n jälkeen New<br />
Wave katosi lopullisesti markkinoilta.<br />
Windows 3.0:sta<br />
Microsoftin kultamuna<br />
Kun Microsoft huomasi, ettei<br />
yhteistyö IBM:n kanssa sujunutkaan<br />
odotetulla tavalla, se<br />
palasi takaisin Windowsin pariin.<br />
Windowsiin lisättiin virtuaalimuisti,<br />
tuki 386-prosessorille<br />
sekä kyky käyttää suoraan<br />
kaikki koneeseen asennettu jatkomuisti.<br />
Lopputulos kuorrutettiin<br />
vielä uudella työpöydällä<br />
ja näin saatu ohjelma julkistettiin<br />
22. toukokuuta 1990.<br />
Windowsista tuli välitön menestys.<br />
Tahmeasti edennyt<br />
Alunperin Macintosheille tehty Excel oli yksi ensimmäisiä Windowsin<br />
yleiskäyttöisiä toimistosovelluksia.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 95
Mikromaailman historia<br />
Syksyllä 1988 markkinoille tullut Micrografxin Designer oli ensimmäinen<br />
grafiikkaohjelma Windowsiin.<br />
OS/2-aika oli luonut suuria<br />
odotuksia graafista käyttöliittymää<br />
kohtaan, mutta OS/2-sovelluksia<br />
oli vähän eikä kirjoitinajureita<br />
ollut juuri lainkaan.<br />
Windowsille oli jo satoja sovelluksia<br />
ja sen laitevaatimukset<br />
olivat OS/2:ta pienemmät. Vaikka<br />
Windows oli teknisesti yksinkertaisempi,<br />
se vastasi paremmin<br />
markkinoiden tarpeisiin.<br />
Ilman soraääniä Windowsin<br />
voittokulku ei silti sujunut. PahamaineisetUAE-virheilmoitukset<br />
saattoivat pysäyttää sovelluksen<br />
niin, että kaikki avoimet<br />
työt katosivat. Ajurituki oli<br />
puutteellinen ja DOS-markkinoiden<br />
menestyssovellukset ilmestyivät<br />
Windows-versioina<br />
vasta vuoden tai kahden kuluttua,<br />
mikä antoi Microsoftin<br />
omille sovelluksille pitkän etumatkan.<br />
Monille käyttäjille uuden<br />
Windowsin hyödyllisin<br />
ominaisuus olikin sen Solitairepasianssi.<br />
Pieni päivitys 3.1 ja<br />
työryhmäversio<br />
Huhtikuun kuudentena 1992 ilmestyi<br />
Windows 3.1, jossa oli<br />
Windows for Workgroups toi uudenlaisiatyöryhmäominaisuuksia<br />
Windows-käyttäjille.<br />
96 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
korjattu monia alkuperäisen<br />
3.0-version puutteita. Surullisen<br />
kuuluisat UAE-virheet vaihtuivat<br />
GPF-virheiksi, Windows alkoi<br />
tukea multimediaa ja OLEtekniikkaa.<br />
Lisäksi tulivat ruudunsäästäjät<br />
ja TrueType-fontit,<br />
jotka vähensivät tulostusongelmia.<br />
Vanha Reversi-peli sai väistyä<br />
ja tehdä tilaa Mine sweeperille.<br />
Sisäisten järjestelmäresurssien<br />
määrä kasvoi, mutta kesti vain<br />
pari vuotta, kun ne taas alkoivat<br />
loppua kesken.<br />
Syksyllä 1992 ilmestyi ensimmäinen<br />
työryhmä-Windows<br />
(Windows for Workgroups),<br />
jossa oli mukana verkko-ominais<strong>uudet</strong>.<br />
Kaikki Windows-työasemat<br />
pystyivät jakamaan omia<br />
tiedostojaan ja kirjoittimiaan<br />
muiden työasemien käyttöön.<br />
Verkko-ominaisuuksien hyödyntämiseksi<br />
mukana oli ensi<br />
kertaa myös sähköpostiohjelma<br />
sekä joukko verkossa toimivia<br />
apuohjelmia, kuten Chat-tekstipuhelin<br />
ja neljän pelaajan korttipeli.<br />
Vuosikymmenen mediarummutus:<br />
Windows 95<br />
Koodinimellä Chicago kulkenutta<br />
Windowsia esiteltiin ensi<br />
kertaa julkisesti Comdex-messuilla<br />
marraskuussa 1993. Silloin<br />
Microsoftin edustaja lupasi, että<br />
seuraava Windows olisi valmis<br />
vuoden kuluessa.<br />
Jälleen kerran Windowsin tekeminen<br />
osoittautui odotettua<br />
hankalammaksi. Microsoft joutui<br />
lykkäämään julkistusta kahdesti,<br />
kunnes Windows 95 -nimen<br />
saanut uusi käyttöjärjestelmä<br />
näki vihdoin päivänvalon<br />
24. elokuuta 1995. Microsoftin<br />
markkinointikoneisto piti huo-<br />
len siitä, että Jay Lenonin isännöimästä<br />
julkistustilaisuudesta<br />
tuli kansainvälinen mediatapahtuma.<br />
Windows 95 oli ensimmäinen<br />
32-bittinen Windows, vaikka<br />
se sisälsikin yhteensopivuussyistä<br />
runsaasti vanhaa 16-bittistä<br />
koodia.<br />
Windows 95:n mukana Windows<br />
sai vihdoin kunnollisen<br />
työpöydän ja kansiomaisen tiedostojärjestelmän,<br />
pitkät tiedostonimet<br />
sekä tukun uusia apuohjelmia.<br />
Uusia 32-bittisiä sovelluksia<br />
käytettäessä Windows<br />
toimi aiempia versioita luotettavammin<br />
ja ajoi sovelluksia aidosti<br />
moniajossa. TCP/IP-tuki<br />
teki siitä myös <strong>Internet</strong>-yhteensopivan.<br />
Isoveli Windows NT<br />
Microsoft aloitti kokonaan uuden<br />
käyttöjärjestelmän kehittämisen<br />
jo 80-luvun lopussa. Silloin<br />
se vielä kulki OS/2 3.0 -nimellä,<br />
mutta kun välirikko<br />
IBM:n kanssa osoittautui vakavaksi,<br />
Microsoft antoi projektille<br />
uuden nimen: Windows NT<br />
(New Technology). Projektin<br />
vetäjäksi palkattiin David Cutler,<br />
joka toi mukanaan Digitalista<br />
kokemusta, osaamista ja ohjelmoijia.<br />
Bill Gates julkisti Windows<br />
NT:n kesällä 1994. Toimitukset<br />
alkoivat saman vuoden syksyllä<br />
Windows NT 3.1 -nimellä.<br />
Käyttöjärjestelmästä oli alusta<br />
alkaen kaksi versiota: työasemaja<br />
palvelinversio, joista jälkimmäinen<br />
sisälsi erityisesti verkon<br />
käyttäjien ja palvelimen hallinnassa<br />
tarvittavia apuohjelmia.<br />
Nimestään huolimatta Windows<br />
NT:llä oli vain vähän yhteistä<br />
tavallisen Windowsin<br />
kanssa. Windows NT hallitsi<br />
alusta lähtien moniprosessorikäytön<br />
ja siitä oli versiot Intelin<br />
lisäksi myös Alpha- ja MIPSprosessoreille.<br />
Myöhemmin<br />
mukaan tuli vielä PowerPC-versio,<br />
jonka elinkaari jäi kuitenkin<br />
lyhyeksi.<br />
Windows NT:n kohdalla toteutui<br />
vanha kuvio: aluksi<br />
myynti sujui verkkaisesti, eikä<br />
kukaan pitänyt Windows NT:tä<br />
vakavana uhkana Unixille.<br />
Microsoft oli kuitenkin sinnikäs<br />
ja paranteli Windows NT:tä 3.5ja<br />
3.51-versioilla, jolloin myyntikin<br />
alkoi vihdoin sujua. Syksyllä<br />
1996 ilmestyi versio 4.0, jossa oli<br />
uusi työpöytä, kansioajattelu ja<br />
samat apuohjelmat kuin Windows<br />
95:ssäkin.<br />
Tulossa ensivuonna:<br />
Windows 98 ja<br />
Windows NT 5.0<br />
Pian Windows 95:n jälkeen<br />
Microsoft alkoi vihjailla tulevista<br />
Nashville- ja Memphis-versioista.<br />
Nashvillea ei kuitenkaan<br />
koskaan julkistettu. <strong>Internet</strong>maailma<br />
alkoi kiinnostaa Windows-käyttäjiä<br />
yhä enemmän,<br />
joten Microsoft päätti integroida<br />
sen täysin muuhun Windowsiin.<br />
Näin syntyi Windows<br />
98, jonka beetaversiot ilmestyivät<br />
syksyn alussa. Tällä hetkellä<br />
Microsoft lupaa uutuutta valmiiksi<br />
ensi vuoden toisella neljänneksellä.<br />
Tänä syksynä ilmestyi myös<br />
ensimmäinen Windows NT 5.0<br />
beeta. Vuoden kuluessa Windows<br />
NT oli lopullisesti vakiinnuttanut<br />
asemansa palvelimissa<br />
ja alkoi kilpailla suosiosta Unixin<br />
kanssa. Siksi Windows NT:n<br />
tulevalta versiolta odotettiin<br />
poikkeuksellisen paljon.<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
Windows NT on onnistunut valtaamaan merkittävän aseman verkkokäyttöjärjestelmänä.
Pikakokeet<br />
DIGITAL HINOTE ULTRA 2000<br />
Kannettavien markkinoilla on nyt<br />
laitteita, jotka ominaisuuksiensa<br />
puolesta käyvät myös pöytäkoneen<br />
korvikkeena. Pieni näyttö ei<br />
ole juuri houkutellut pidempään<br />
käyttöön, mutta Digitalin uudessa<br />
kannettavassa on 14,1-tuumainen<br />
näyttö, joka vetää vertoja pöytäkoneiden<br />
näytöille.<br />
Digitalin näppäimistö on tuntumaltaan<br />
pettymys. Näppäimistö<br />
on jämäkkä, mutta näppäinhattuja<br />
ei ole juuri muotoiltu. Kirjoitettaessa<br />
ei saa kunnon tuntumaa<br />
painalluksen perille menemisestä.<br />
Rannetuki on riittävän iso.<br />
Osoitinlaitteena Ultrassa on ohjainlevy.<br />
Levyä on miellyttävä<br />
käyttää, sillä sormea ei tarvitse<br />
lainkaan jännittää, kuten tappihiirtä<br />
käytettäessä. Hiiren painikkeita<br />
vastaavat näppäimet ovat<br />
riittävän isot. Näppäimiä tosin<br />
tarvitsee harvoin, koska tuplapainalluksen<br />
voi hoitaa myös levyä<br />
kevyesti näpäyttämällä.<br />
HiNote Ultra 2000:n prosessorina<br />
on yllättäen vain 166 megahertsin<br />
MMX-Pentium, kun tarjolla<br />
olisi ollut myös 233 megahertsin<br />
prosessori. Keskusmuistia<br />
on vakiona 32 megatavua, joka<br />
riittää hyvin Windows 95 -käyttöön.<br />
Käyttöjärjestelmäksi voi valita<br />
myös Windows NT 4.0:n.<br />
Suuri 3,2 gigatavun kiintolevy on<br />
sijoitettu viisaasti näppäimistön<br />
alle, josta se on nopea irrottaa.<br />
Digitalin Ultra 2000:ssa on modeemi<br />
vakiona. Nopeimmillaan<br />
33 6000 bittiä sekunnissa siirtävän<br />
modeemin voi päivittää X2-tekniikkaa<br />
tukevaksi, jolloin teoreet-<br />
LAITTEET<br />
Digital HiNote Ultra,<br />
pöytänäyttö sylikoossa......99<br />
Nokia 300XA,<br />
virheetöntä kuvalaatua ..100<br />
Apocalypse 3Dx, tehokas<br />
3D-kortti.............................100<br />
Compaq Presario 4810,<br />
uudenlainen kotimikro ...102<br />
Captivator PCI/VC ja<br />
Video Blaster Webcam,<br />
kuvapuhelimet<br />
<strong>Internet</strong>issä ......................104<br />
tinen linjanopeus on suurimmillaan<br />
56 600 bittiä sekunnissa. US<br />
Roboticsin kehittämä X2-tekniikka<br />
ei ole ainakaan Suomessa kovin<br />
suosittu.<br />
Äänen Ultrassa tuottaa 16-bittinen<br />
Sound Blaster -yhteensopiva<br />
piiri. Wavetable-synteesiä piiri ei<br />
tue, eivätkä vaatimattomat kaiuttimet<br />
juuri pelaamaan houkuttelekaan.<br />
Ulkoisia kaiuttimia tai<br />
kuulokkeita varten Ultrassa on<br />
toki liitin.<br />
Digitalin aiemmassa huippumallissa<br />
oli nerokas väyläratkaisu,<br />
jonka ansiosta CD- ja levykeasema<br />
olivat laitteessa kiinni sisäisenä samanaikaisesti.<br />
Ultrassa ei tätä ratkaisua<br />
ole hyödynnetty. Laitettaan<br />
paljon matkakäytössä hyödyntäville<br />
perinteinen ratkaisu ei varmasti<br />
ole mieleen.<br />
Laitteen liitännät ovat tuttuja<br />
muista kannettavista. Tärkeimmät<br />
liittimet on sijoitettu takaosaan,<br />
josta ne löytyvät helposti. Suojakannen<br />
alle on piilotettu ulkoisille<br />
vioille herkät liittimet, kuten esimerkiksi<br />
sarjaliitin.<br />
Sylikoneiden pitempiaikaista<br />
käyttöä on usein rajoittanut pieni<br />
näyttö. Vaikka pöytäkone olisikin<br />
Matrox Millennium II ja<br />
Mystique 220, näytönohjainten<br />
voimapari........107<br />
Rainbow Runner,<br />
videokuvan monitaitaja..110<br />
Fujix DS-300, keskisarjan<br />
digitaalikamera ...............113<br />
Nikon Coolpix ,<br />
multimediamuistio ..........114<br />
Pöytänäyttö sylikoossa<br />
Digital HiNote Ultra 200<br />
IBM ThinkPad 760 XD<br />
Toshiba Tecra 740 CDT<br />
SOVELLUSTESTI<br />
Sovellustestissä Digital HiNote oli keskiluokkaa.<br />
kannettavaa hitaampi,<br />
vie pöytäkone<br />
yleensä voiton<br />
suuremman näyttönsä<br />
ansiosta.<br />
Ultra on ensimmäinen<br />
kannettava,<br />
jossa näytön koko<br />
on yli 14 tuumaa.<br />
Laitteen 14,1-tuumainenTFT-aktiivimatriisinäyttö<br />
on<br />
vakuuttava. Pöytäkoneissa<br />
yleiset 15<br />
tuuman näytön<br />
tuntuvat Ultran näytön<br />
rinnalla vaatimattomilta.Digitalin<br />
näytön ansiosta ei pöytäkonetta<br />
jää kaipaamaan kuin vain ulkoisen<br />
näppäimistönsä osalta.<br />
Laitteen omalla näytöllä voi<br />
käyttää maksimissaan 1024 x 768<br />
pisteen grafiikkatilaa 16-bittisillä<br />
väreillä (65 536 väriä). Mikäli kuitenkin<br />
jää kaipaamaan ulkoista<br />
näyttöä, voi tarkkuuden nostaa<br />
1280 x 1024 pisteeseen asti.<br />
Ultran testitulokset osoittivat,<br />
että huippukannettavien kärki on<br />
teholtaan tasaväkistä. Muutaman<br />
kymmenyksen nopeusero Toshiban<br />
740 CDT:hen ja Thinkpad<br />
760 XD:hen on niin pieni, että<br />
1,2<br />
1,17<br />
1,25<br />
0 0,2 0,4 0,6 0,8 1 1,2 1,4 1,6<br />
kertaa Pentium 100 MHz (suurempi parempi)<br />
OHJELMAT<br />
Adaptec Easy CD Creator,<br />
monipuolinen CD-velho..103<br />
Corel Lumiere Suite 1.0,<br />
harrastajan videostudio ..108<br />
Mathcad 7 Professional,<br />
laskentaa<br />
ohjelmien kesken ............109<br />
JBuilder 1.0, Java-ohjelmia<br />
komponenteista ..............112<br />
Harmony 97, harmoniaa<br />
kämmenmikroihin...........114<br />
Digitalin uuden huippukannettavan näyttö on<br />
erinomainen.<br />
käytössä sitä ei huomaa. Valintapäätöstä<br />
tehtäessä Ultra vetäneekin<br />
pidemmän korren juuri näyttönsä<br />
ansiosta.<br />
Akkutesti osoitti, että näytön<br />
suuresta koosta huolimatta virtaa<br />
riittää hyvin. Lähes kahden ja puolen<br />
tunnin mittainen käyttöaika<br />
on hyvä tulos. Testissä on kaikki<br />
virransäästöominais<strong>uudet</strong> kytketty<br />
pois päältä, joten normaalikäytössä<br />
virtaa riittää varmasti paljon<br />
pidempään.<br />
TUOMAS KARHU<br />
■ Digital HiNote<br />
Ultra 2000<br />
Hinta: 40 000 mk<br />
Valmistaja: Digital Equipment Corporation,<br />
http://www.digital.com<br />
Maahantuoja: Digital Equipment Corporation<br />
Oy, (09) 43 441, faksi (09) 434<br />
4033, http://www.digital.fi<br />
Lyhyesti: Ominaisuuksiltaan tehokas<br />
MMX-kannettava, joka näyttönsä ansiosta<br />
korvaa hyvin myös pöytäkoneen. Hieman<br />
tunnottoman näppäimistön vastapainoksi<br />
on rannetuki riittävän iso myös<br />
suurikätiselle käyttäjälle.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 99
Pikakokeet [laitteet]<br />
Virheetöntä kuvanlaatua<br />
NOKIA 300XA<br />
arkan ja geometrialtaan vir-<br />
Theettömän nestekidenäytön<br />
moni ottaisi myös ihan tavallisen<br />
mikronsa näytöksi. Korkea hinta<br />
on pitänyt ne kuitenkin erikoissovelluksissa,<br />
kuten sairaalakäytössä<br />
ja teollisuudessa. Myös Nokia tuli<br />
lokakuussa mukaan pöytäkoneisiin<br />
tarkoitettujen litteiden nestekidenäyttöjen<br />
markkinoille.<br />
Nestekidenäytössä Nokia turvautuu<br />
Hitachin tekniikkaan,<br />
mutta näyttö on uudempaa tekniikkaa<br />
kuin Hitachin omassa<br />
DT3130E-mallissa käytetty. Tietokone-lehden<br />
LCD-näyttöjen vertailussa<br />
(6-7/97) kiiteltiin Hitachin<br />
näytön terävää kuvaa ja laajaa<br />
katselukulmaa, mutta moitittiin<br />
kuvan karkeutta. Nokian käyttämässä<br />
uudessa näytössä rasterisuutta<br />
on saatu pienennettyä, eikä<br />
se enää pistä silmään samalla tavalla.<br />
Näytön halkaisija on hiukan yli<br />
13 tuumaa ja maksimitarkkuus<br />
1024 x 768 pistettä. Nestekidenäytön<br />
terävyyden ansiosta suurinta<br />
tarkkuutta voidaan näytön pienestä<br />
läpimitasta huolimatta myös<br />
käyttää. Teräväkuvaista ja välkkymätöntä<br />
nestekidenäyttöä kun voi<br />
katsoa huomattavasti lähempää<br />
kuin tavallista kuvaputkea.<br />
Pienemmät tarkk<strong>uudet</strong> Nokian<br />
näytössä tehdään suurentamalla<br />
kuvapistettä 1,5- tai 1,25-kertaiseksi.<br />
Tarkkuuden 640 x 480 ja<br />
800 x 600 pisteen näyttöjen skaalaus<br />
koko näytön alueelle toimii<br />
hyvin ja näyttöä kestää katsella<br />
pienemmilläkin tarkkuuksilla.<br />
Näyttö toimii tavallisilla SVGAyhteensopivilla<br />
näytönohjaimilla.<br />
Nokian kuvanlaatu on parasta<br />
nestekidenäytöissä tähän mennessä<br />
nähtyä. Nestekidenäyttöjen on-<br />
100 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
gelma on ollut katselukulman rajallisuus.<br />
Varsinkin pystysuunnassa<br />
tietokoneen käyttäjän pää tahtoo<br />
liikkua ja kapean katselukulman<br />
aiheuttama kontrastin vaihtelu<br />
näytöllä häiritsee. Sivusuunnassa<br />
katselukulma ei ole niinkään<br />
kriittinen. Toisin kuin nestekidenäytöissä<br />
yleensä, Nokian paneelin<br />
katselukulma on sekä pysty- että<br />
sivusuunnassa riittävän laaja.<br />
Useimmin tarvittavaa säätöä eli<br />
kirkkautta varten oma kierrettävä<br />
nuppinsa. Muut säädöt tehdään<br />
näytölle aukeavan valikon avulla.<br />
Yleensä säädöksi riittää, kun valikosta<br />
käskee näytön sovittaa itsensä<br />
automaattisesti näytönohjaimen<br />
tarjoaman signaalin mukaiseksi.<br />
Kuva on myös kirkas ja tasainen.<br />
Aivan näyttöalueen reunoihin<br />
jää hieman muuta näyttöä<br />
tummemmat alueet. Nestekidenäyttöjen<br />
tapaan Nokian kuva on<br />
geometrisesti täysin virheetön.<br />
Kuvapisteet ovat äärimmäisen<br />
tarkkoja ja täsmälleen neliön<br />
muotoisia.<br />
Nokia saapui nestekidenäyttöjen<br />
markkinoille myöhään, sillä<br />
moni valmistaja on tehnyt vastaavia<br />
laitteita jo toista vuotta. Nokian<br />
näyttö on kuitenkin heti kärkikaartissa,<br />
sillä nestekidenäyttöjen<br />
varhaisen vaiheen ongelmat,<br />
kuten rajattu katselukulma, on<br />
saatu korjattua. Hinta on edelleen<br />
hyvin korkea.<br />
JUHA KANKAANPÄÄ<br />
■ Nokia 300Xa<br />
Kannettavista tututnestekidenäytöt<br />
ovat joka<br />
mikron näytöksi<br />
vielä liian kalliita,<br />
mutta vaativissaolosuhteissa<br />
niillä on käyttöä.Nestekidenäyttö<br />
on pienikokoinen<br />
ja kevyt,<br />
se kuluttaa<br />
vähän sähköä, ei<br />
lämpene eikä häiritse<br />
muita sähkölaitteita.<br />
Hinta: 20 000 mk<br />
Valmistaja: Nokia Display Products Oy,<br />
puh. (02) 7711, faksi (02) 771 2414,<br />
http://www.nokia.fi<br />
Lyhyesti: Teräväkuvainen ja laajan kuvakulman<br />
omaava nestekidenäyttö, joka<br />
on muiden vastaavien näyttöjen tapaan<br />
hyvin kallis.<br />
VIDEOLOGIC APOCALYPSE 3DX<br />
Näyttävyyttä<br />
nopealla koneella<br />
-korttien taisto jatkuu. Ke-<br />
3Dsän 3D-korttivertailussa<br />
hyvin pärjännyt Apocalypse 3D<br />
on saanut nimensä perään kirjaimen<br />
x ja vauhdittajakseen uuden<br />
grafiikkapiirin nimeltä PCX2, kun<br />
aikaisempi PCX1 hävisi<br />
3dfx:nVoodoo Graphics-piirisarjalle<br />
nopeudessa. PCX2:n suosiosta<br />
kertoo se, että konsoli- ja kolikkopeleistään<br />
tuttu Sega on valinnut<br />
PCX2:n seuraavan pelikonsolinsa<br />
pohjaksi.<br />
Elektroniikkajättiläinen NEC ja<br />
eurooppalainen VideoLogic kehittivät<br />
nopeasti uuden PCX2:n,<br />
joka tuo mukanaan lisää tehoa ja<br />
korjaa ensimmäisen piirin puutteita.<br />
Läheltä katsottujen tekstuurien<br />
pehmentämiseen tarvittavat<br />
MIP-mapping ja bi-lineaarinen<br />
filtteröinti ovat nyt uuden piirin<br />
vakio-ominaisuuksia.<br />
PCX-piirin ongelma on kuitenkin<br />
edelleen se, että piiri on hyvin<br />
riippuvainen mikron prosessorin<br />
kellotaajuudesta, minkä takia 166<br />
megahertsin Pentium on hitain<br />
mikro, johon Apocalypse 3Dx<br />
kannattaa asentaa. Jos pelien 3Dominaisuuksia<br />
ei aseta aivan<br />
huippuunsa, tuo kortti uutta<br />
ulottuvuutta myös hitaampiin<br />
mikroihin.<br />
Apocalypse 3Dx:n mukana tulee<br />
luonnollisesti CD-levyllinen<br />
ajureita ja testiohjelmia. Pelikäyttöön<br />
tarkoitetun kortin mukana<br />
on luonnollisesti myös pelejä. VideoLogic<br />
on ostanut oikeudet antaa<br />
kortin mukana Terraciden,<br />
Tomb Raiderin, Ultimate Racen,<br />
Mechwarrior 2:n ja Wipeout<br />
2097:n, jotka on sovitettu Apocalypsen<br />
tukemaan PowerVR-muotoon.<br />
VideoLogicin kotisivulta voi kopioida<br />
päivityksiä muutamiin peleihin,<br />
jotka päivityksen jälkeen<br />
tukevat Apocalypsen ja NECin kehittämääPowerVR-kiihdytintekniikkaa.<br />
Kyseistä tekniikkaa tukevia<br />
pelejä on vielä vähän markkinoilla,<br />
mikä on selvä heikkous.<br />
Terracide ja Mechwarrior 2 ovat<br />
jo vanhentuneita pelejä, eivätkä<br />
esitä kortin parhaita puolia. Tomb<br />
Raider on mainettaan heikompi<br />
seikkailupeli, joka näyttää korkealla<br />
resoluutiolla todella hienolta.<br />
Wipeout 2097 on puolestaan futuristista<br />
lentelyä ja kilpa-ajoa, jossa<br />
3dfx:n versio pääsee oikeuksiinsa.<br />
Apocalypse 3Dx pystyy 1024 x<br />
768 -tarkkuuteen 3dfx:n jäädessä<br />
VideoLogicin Apocalypse 3Dx<br />
korjaa yhtiön aikaisemman 3Dkortin<br />
puutteet.<br />
640x480:een, mutta 200 megahertsin<br />
Pentium MMX-prosessorista<br />
loppuu silloin jo laskentateho.<br />
Tarkkuustilassa 800 x 600 kuvapistettä<br />
toimiva Ultimate Race<br />
on Apocalypse 3Dx:n myyntivaltti;<br />
mainio kilpa-autopeli, joka<br />
näyttää paremmalta kuin suurin<br />
osa nykyisistä kolikkopeleistä.<br />
Hienon ja nopean grafiikan lisäksi<br />
Ultimate Race on pelinäkin erinomainen.<br />
Yksikään kortin mukana tulevista<br />
peleistä ei ole optimoitu<br />
PCX2:lle, vaan ne ovat kaikki aikaisemman<br />
PCX1:n versioita, joten<br />
parantamisen varaa on vielä.<br />
Videologic sai juuri valmiiksi<br />
OpenGL-päivityksen GLQuake- ja<br />
GLHexen II -pelejä varten, mikä<br />
lisää kortin käyttömahdollisuuksia.<br />
Päivitys on ladattavissa yhtiön<br />
<strong>Internet</strong>-sivuilta.<br />
Apocalypse 3Dx on helppo<br />
asentaa. Koska kortti välittää laskemansa<br />
grafiikan PCI-väylää pitkin,<br />
se ei tarvitse mitään kaapeleita.<br />
PC:n kuoret otetaan vain auki<br />
ja kortti laitetaan vapaaseen PCIkorttipaikkaan.<br />
Kun Windows 95tai<br />
Windows NT 4.0 -käyttöjärjestelmä<br />
pyytää ajureita, ne löytyvät<br />
nopeasti CD:ltä.<br />
Apocalypse 3D ei toiminut koneessa,<br />
jossa oli PCI-väylässä jo<br />
verkkokortti, näytönohjain ja<br />
kiintolevyohjain, mutta Apocalypse<br />
3Dx toimi moitteettomasti samanlaisessa<br />
koneessa heti ensi<br />
yrittämällä.<br />
PETRI TEITTINEN<br />
■ VideoLogic<br />
Apocalypse 3Dx<br />
Hinta: 995 mk<br />
Valmistaja: Videologic Incorporated,<br />
http://www.videologic.com<br />
Maahantuoja: Microdata Oy, puh. (02)<br />
412 5390, faksi (09) 412 5391<br />
Lyhyesti: Erittäin helppo asentaa, ja<br />
markkinoiden tehokkain 3D-kortti oikein<br />
ohjelmoituna. Korttia tehokkaasti käyttäviä<br />
PowerVR-tuettuja pelejä ei ole juuri<br />
tarjolla.
102 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Pikakokeet [laitteet]<br />
Uudenlainen<br />
kotimikro<br />
COMPAQ PRESARIO 4810<br />
ikrovalmistajat ovat jo pit-<br />
Mkään tienneet, ettei perinteisestä<br />
PC:stä ole kodinkoneeksi.<br />
PC on aivan liian tekninen ja hankala<br />
miellyttääkseen tavallista kuluttajaa.<br />
Rohkeimmat valmistajat<br />
ovat lähteneet uusille urille ja pyrkineet<br />
risteyttämään PC:n perinteisiin<br />
kodinkoneisiin. Mikrosta<br />
on haluttu tehdä television, CDsoittimen<br />
ja tietokoneen risteytys.<br />
Tulokset ovat olleet vaihtelevia.<br />
Compaqin resepti kotikäyttöä<br />
varten on Presario, jonka uusimmassa<br />
mallissa on monia perinteisestä<br />
PC-tekniikasta poikkeavia<br />
ratkaisuja ja näppäriä yksityiskohtia.<br />
Compaq on tehnyt kokonaisuuden,<br />
jolla kuka tahansa perheenjäsen<br />
voi PC-käytön lisäksi<br />
käsitellä ääntä ja kuvaa sekä katsella<br />
ja kuunnella CD-tallenteita.<br />
Ensimmäisenä pistävät silmään<br />
viiston etupaneelin painikkeet,<br />
joista neljä ohjaa sisäänrakennetun<br />
CD-aseman toimintaa äänilevyjä<br />
kuunneltaessa. Toiset neljä<br />
painiketta käynnistävät ennalta<br />
ohjelmoituja sovelluksia. Yksi painikkeista<br />
voidaan ohjelmoida<br />
käynnistämään minkä tahansa sovelluksen.<br />
Toinen painike käynnistää<br />
<strong>Internet</strong>-yhteyden ja kaksi<br />
muuta liittyvät puhelinsovellusten<br />
käyttöön. Idea on hyvä, sillä<br />
kokematonkin kotikäyttäjä saa sovelluksen<br />
käyntiin painikkeesta,<br />
mutta miksi tilaa on vain yhdelle<br />
ohjelmalle?<br />
Etulevyn suurin painike siirtää<br />
koneen valmiustilaan, jolloin aurinko-merkkivalo<br />
muuttuu havainnollisesti<br />
kuuksi. Valmiustilassa<br />
sovellusten tila säilyy, mutta<br />
kone on lähes hengetön. Perinteinen<br />
virtakytkin on sijoitettu takaseinään,<br />
koska se on käytännössä<br />
tarpeeton.<br />
Näppärä yksityiskohta on kotelon<br />
päällä olevat uurteet, joihin<br />
mahtuu viisi CD-levykoteloa. Toinen<br />
oivallus ovat värikoodatut<br />
kaapelit ja niiden vastakappaleet.<br />
Värikoodauksen ansiosta audiojohtojen,<br />
hiiren ja näppäimistön<br />
kytkentä käy lähes idioottivarmasti.<br />
Ja jos käyttäjä saa koneensa peruuttamattomasti<br />
solmuun, käyttöjärjestelmän<br />
ja vakiosovellukset<br />
voi palauttaa CD-levyltä.<br />
Testikoneessa oli 15 tuuman<br />
näyttö. Sen kuva-ala vaikuttaa pieneltä,<br />
koska kehykset ovat paksut<br />
ja kuoren molemmin puolin ovat<br />
isohkot JBL:n kaiuttimet. Näytön<br />
Compaq<br />
Presariossa<br />
keskeisimmättoiminnot<br />
on pyritty<br />
tekemään<br />
äärimmäisen<br />
helpoksi.<br />
etureunassa<br />
on iso säätöpyörä,<br />
jolla<br />
ohjataan äänenvoimakkuutta.Säädön<br />
aikana<br />
ruudulle ilmestyy<br />
televisiosta tuttu porrasosoitin.<br />
Varusohjelmat on kasattu kotikäyttöä<br />
silmälläpitäen: MS-<br />
Works, muutamia pelejä ja hakuteoksia<br />
CD-levyillä sekä Color-<br />
Desk-kuvankäsittelyohjelma. Sen<br />
käyttöliittymä on ajateltu hauskasti<br />
peruskäyttäjän näkökulmasta eikä<br />
noudata mitään Windowsstandardia.VideoCD-katseluohjelman<br />
avulla koneessa voi katsoa<br />
myös CD-levyillä olevia elokuvia,<br />
mutta koska VideoCD-tekniikan<br />
elinikä jäi lyhyeksi, elokuvien valikoima<br />
on olematon. Toivottavasti<br />
seuraavassa Presariossa on jo<br />
DVD-asema.<br />
Presarion mukana toimitetaan<br />
myös monipuolinen puhelinohjelma,<br />
joka muuntaa laitteen vaikkapa<br />
faksiksi tai puhelinvastaajaksi.<br />
Etulevyssä on videosignaalin sisääntulo,<br />
jolla voi digitoida videokameran<br />
tai nauhurin lähettämää<br />
kuvaa. Mukana toimitetaan äärimmäisen<br />
yksinkertainen apuohjelma,<br />
joka tekee kaapatuista videoista<br />
AVI-leikkeitä, mutta ei sisällä<br />
editointi- tai käsittelyominaisuuksia.<br />
Kaappauksen laatu on valittu alhaiseksi,<br />
jotta leikkeet eivät vie liikaa<br />
levytilaa. Tarkoitus on, että<br />
niitä voisi lisätä vaikkapa sähköpostiviesteihin.<br />
Heikkotasoiset<br />
leikkeet toimivat hyvin oletuskoossa,<br />
joka on tulitikkuaskin kokoinen,<br />
mutta suurennettuna virheet<br />
näkyvät häiritsevästi, eikä<br />
kaappauksen laatua voi säätää.<br />
Lisävarusteena on saatavissa<br />
Compaqin oma videokamera, joka<br />
kiinnitetään näytön päälle ja joka<br />
muuntaa laitteen kuvapuhelimeksi<br />
Microsoftin Netmeetingohjelmaa<br />
käyttäen. <strong>Internet</strong>-, sähköposti-<br />
ja kuvapuhelin toimivat<br />
modeemilla, jonka suomenkielinen<br />
käsikirja kertoo siirtävän 56<br />
kilotavua sekunnissa. Oikea arvo<br />
on kuitenkin 56 kilobittiä sekunnissa.<br />
Presarion PC-tekniikka on alan<br />
uusinta uutta. Prosessorina on 233<br />
megahertsin MMX Pentium ja<br />
keskusmuistin vakiomäärä on riittävät<br />
32 megatavua. Testikoneessa<br />
oli neljän gigatavun kiintolevy, joka<br />
FAT32:lla saadaan myös taloudellisesti<br />
käyttöön. Sisältä katsottuna<br />
Presario nojaa tavanomaisiin<br />
ratkaisuihin. Ainoa erikoisuus on<br />
irrotettava kehikko, johon lisäkortit<br />
asetetaan.<br />
Hyvästä yrityksestä huolimatta<br />
Presario ei aivan yllä tavoitteeseensa.<br />
Laite on kodinkoneeksi<br />
suorastaan ruma ja värityskin<br />
noudattaa perinteistä Compaqin<br />
harmaata linjaa. Uusin tekniikka<br />
nostaa hinnan niin korkeaksi, että<br />
käyttäjäkunta valikoituu aktiiviharrastajiin.<br />
Heitä kotikäyttäjän<br />
iloksi tarkoitetut ratkaisut eivät<br />
välttämättä ilahduta.<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
■ Compaq Presario 4810<br />
Hinta: 16 000 mk<br />
Kokoonpano: prosessori Pentium 233<br />
MHz MMX, muisti 32 Mt, kiintolevy 4 Gt,<br />
monitori 15”, modeemi, videokamera<br />
Valmistaja: Compaq, http://www.compaq.com<br />
Maahantuoja: Compaq Computer Oy,<br />
puhelin (09) 615 599, faksi (09) 6155<br />
9898, http://www.compaq.fi<br />
Lyhyesti: Uudenlainen kotimikro, jossa<br />
monia televisiosta ja äänentoistolaitteista<br />
tuttuja piirteitä. Näppärä unikytkin, joka<br />
sulkee laitteen, mutta säilyttää avoinna<br />
olevat ohjelmat tietoineen. Monipuolinen<br />
puhelinkeskusohjelma, mutta<br />
videokaappausominais<strong>uudet</strong> vaatimattomat.<br />
Perinteinen väritys ja kömpelö koko<br />
vaikeuttavat laitteen sijoittamista.
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
Monipuolinen CD-velho<br />
ADAPTEC EASY CD CREATOR DELUXE EDITION 3.0<br />
asy CD Creatorin uusin versio<br />
Eon muuttunut edeltäjistään<br />
melkoisesti. Ohjelman ydin on<br />
kirjoitettu kokonaan uudelleen.<br />
Tämä näkyy aiempaa ripeämpänä<br />
toimintana erityisesti suurten, tuhansia<br />
tiedostoja sisältävien CDlevyjen<br />
käsittelyssä.<br />
Uusimman version Deluxemalliin<br />
on pakattu myös muuta<br />
uutta. Se osaa jo tavanomaisten<br />
ääni-, data- ja yhdistelmälevyjen<br />
lisäksi tehdä PhotoCD- ja VideoCD-levyjä.<br />
Datalevystä voi halutessaan<br />
tehdä myös käynnistyslevyn,<br />
jonka avulla voi pelastaa<br />
koneensa levyrikon jälkeen takaisin<br />
toimintakuntoon.<br />
Easy CD Creatorin uusin versio<br />
toimii ainoastaan Windows 95- ja<br />
NT 4.0 -mikroissa. Kehityssuunta<br />
on sama kuin muillakin ohjelmilla,<br />
käyttöjärjestelmien vanhoja<br />
versioita ei tueta.<br />
Asennus sujuu mallikkaasti musiikin<br />
säestyksellä. Levyllä on varsinaisen<br />
ohjelman lisäksi pari apuohjelmaa<br />
ja multimediaesitys, joka<br />
esittelee ohjelman toimintoja.<br />
Apuohjelmat pitää asentaa erik-<br />
seen. Deluxe Editionin ja tavallisen<br />
Easy CD Creatorin erottavat<br />
toisistaan Deluxeen pakatut lisätoiminnot,<br />
kuvan, äänen ja liikkuvan<br />
kuvan käsittely. Varsinainen<br />
CD:n poltto-ohjelma on molemmissa<br />
versioissa sama.<br />
Easy CD:n käynnistyessä avautuu<br />
oletuksena opastevelho, jonka<br />
avulla saa nopeasti aikaan ensimmäisen<br />
CD:nsä. Ennen ensimmäisen<br />
levyn polttoa on kuitenkin<br />
käydä ohjelman testiosuus läpi.<br />
Testiosuudessa koetellaan haluttujen<br />
kiintolevyjen nopeus, CD-aseman<br />
kyky lukea ääntä CD-levyltä<br />
ja CD-R-aseman toiminta.<br />
Kaikkien peruslevyjen luonti<br />
käy velhon avulla lähes käden<br />
käänteessä. Erikoisempien, kuten<br />
käynnistys-CD-levyjen, teko vaatii<br />
ensimmäisellä kerralla käsikirjan<br />
apua, mutta seuraavalla kerralla<br />
selviää ilmankin.<br />
Levyjen poltto onnistui kokeiluissamme<br />
ilman suurempia ongelmia,<br />
mutta pahana päivänä voi<br />
tulla montakin kelvotonta levyä.<br />
Ongelmien syynä ovat useimmiten<br />
joko polttava CD-asema, mik-<br />
Easy CD Creatorin käyttöliittymä on säilynyt lähes ennallaan aiempaa<br />
monipuolisemmista toiminnoista huolimatta.<br />
ron käyttöjärjestelmän ongelmat<br />
tai oikutteleva poltto-ohjelma.<br />
Easy CD Creatorin Deluxe Editionin<br />
ostoon kannustaa eniten<br />
mukana tuleva CD Spin Doctor -<br />
ohjelma, jonka avulla analogisessa<br />
muodossa olevien nauhoitteiden<br />
siirto CD:lle käy helposti. Ohjelman<br />
lisäksi tarvitaan äänikortti ja<br />
stereot, joissa on linjaulostulo.<br />
Spin Doctor osaa nauhoittaa mitä<br />
tahansa lähdettä ja jopa poistaa<br />
vanhoihin levyihin ja nauhoihin<br />
kuuluvia virheitä kuten napsahduksia<br />
ja sihinää. Lopputulos on<br />
vähintään kohtuullinen, mutta ei<br />
tyydytä tarkimpia kultakorvia.<br />
ANTTI AROMAA<br />
■ Adaptec Easy CD<br />
Creator Deluxe<br />
Edition 3.0<br />
Hinta: 1 100 mk<br />
Valmistaja: Adaptec, Inc.,<br />
http://www.adaptec.com<br />
Maahantuoja: Amitel Oy, puh<br />
(09) 584 5411, faksi (09) 584 54222,<br />
http://www.amitel.fi<br />
Lyhyesti: Monipuolinen CD:n poltto-ohjelma,<br />
jonka avulla voi näppärästi pelastaa<br />
vanhat nauhoitukset digitaaliseen<br />
muotoon.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 103
Pikakokeet [laitteet]<br />
VIDEOLOGIC CAPTIVATOR PCI/VC JA CREATIVE LABS VIDEO BLASTER WEBCAM<br />
Kuvapuhelimet<br />
<strong>Internet</strong>issä<br />
<strong>Internet</strong>issä käytettävien kuvapuhelimien<br />
markkinat ovat laajentuneet<br />
nopeasti, kun H.324-standardi<br />
saatiin hyväksyttyä. Uusimpien<br />
kamera- ja ohjelmapakettien<br />
tuottajina ovat VideoLogic ja<br />
Creative, joiden <strong>tuotteet</strong> on suunnattu<br />
pitkälti kotikäyttäjille, vaikka<br />
niitä voidaan hyödyntää myös<br />
yritysten videoneuvotteluissa.<br />
VideoLogicin Captivator<br />
PCI/CV -paketin videokortti kytketään<br />
tietokoneen PCI-korttipaikkaan,<br />
johon se asentui testikoneessa<br />
ilman ongelmia. Windows<br />
95 löysi oikeat keskeytykset ja<br />
muistiosoitteet ongelmitta. Mukana<br />
paketissa on Philipsin hyvälaatuinen<br />
videokamera, joka laitetaan<br />
monitorin päälle huteralle jalustalle.<br />
Captivator käyttää Microsoftin<br />
kehittämää DirectDraw-tekniikkaa,<br />
joten grafiikkakortin on tuettava<br />
kyseistä tekniikkaa ja tietokoneessa<br />
pitää olla DirectDraw asennettuna.<br />
Testikoneessa käytettiin<br />
Matrox Millenium -näytönohjainta,<br />
jonka kanssa Captivator toimi<br />
hyvin.<br />
Mukana tuli VDOPhone Professional-videoneuvotteluohjelma,<br />
joka oli kuitenkin versio 2.0,<br />
vaikka VDOnet-yhtiö on julkaissut<br />
siitä jo version 3.0. Vanhempi<br />
versio toki toimi, mutta uuden<br />
version kuvanlaatu ja muut ominais<strong>uudet</strong><br />
ovat selvästi paremmat.<br />
104 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Päivittäminen uuteen versioon<br />
maksaa <strong>Internet</strong>in kautta 39 dollaria<br />
eli noin 210 markkaa. Tämä<br />
testi tehtiin uusimmalla versiolla.<br />
VDOnetin <strong>Internet</strong>-kotisivun<br />
kautta pääsee palvelimelle, jossa<br />
on useita henkilöitä läsnä ympäri<br />
maailmaa. Kahdenkeskiset kuvapuhelinyhteydet<br />
toimivat henkilön<br />
tunnusta Web-selaimessa painamalla.<br />
Nykivä 80 x 60 kuvapisteen<br />
värikuva pahasti pätkivän äänen<br />
kanssa muodostui testissä<br />
muun muassa Japaniin, Sveitsiin<br />
ja Yhdysvaltoihin. Yhteys ei katkennut<br />
itsestään, kun se oli muodostunut,<br />
joten sikäli se oli vakaa.<br />
Yhteyden muodostaminen suoraan<br />
toisen VDOPhone-ohjelman<br />
käyttäjän kanssa IP-osoitteen<br />
syöttämällä onnistui hyvin. Kun<br />
yhteys otettiin Helsingin sisällä ja<br />
<strong>Internet</strong>iin oltiin kytkeydytty 64<br />
kilobitin ISDN-yhteydellä, niin<br />
kuvayhteys ei enää juurikaan nykinyt.<br />
Ääniyhteydestä sai selvää<br />
sen verran, että pystyi vaivalloisesti<br />
juttelemaan.<br />
Vastaanottajalla on oltava <strong>Internet</strong>-yhteys<br />
ja VDOPhone-ohjelma<br />
päällä, mutta hänen ei tarvitse<br />
olla kytkeytyneenä mihinkään palvelimeen<br />
yhteyden muodostamiseksi<br />
IP-osoitteen perusteella. Jos<br />
siis henkilö vaikka työpaikalla<br />
kiinteän yhteyden turvin pitää kameraa<br />
ja ohjelmaa koko ajan päällä,<br />
hänelle voi soittaa kuvapuhelun<br />
koska tahansa.<br />
<strong>Internet</strong>in kautta otetuissa<br />
yhteyksissä on siis<br />
vielä paljon valinnanvaraa.<br />
Vaikka ohjelmat ja tekniikka<br />
kehittyvät, niin <strong>Internet</strong><br />
pysyy hitaana, minkä<br />
vuoksi kuvapuhelimen<br />
käyttö on hankalaa. Jos<br />
tyytyy huonoon kuvan- ja<br />
äänenlaatuun, niin yhteyden<br />
voi sanoa syntyneen.<br />
Aina voi keskustella näppäimistön<br />
avulla reaaliaikaisesti<br />
chat-toiminnon<br />
avulla, mikä on varteenotettava<br />
vaihtoehto<br />
etenkin ulkomaan yhteyksissä.<br />
Yhteyttä yritettiin<br />
henkilön IP-osoitteen<br />
avulla myös<br />
H.324-standardin mukaiseen<br />
toisen laitetoimittajan<br />
laitteeseen, mutta se ei<br />
Captivator-videokortin mukana tulee Siemensin tekemä videokamera,<br />
joka asennetaan monitorin päälle. Kameran yhteydessä on myös<br />
mikrofoni, joten erillistä pöydällä seisovaa mikrofonia ei tarvita.<br />
<strong>Internet</strong>in kautta videokuvan<br />
laatu on heikko <strong>Internet</strong>in ruuhkaisuuden<br />
vuoksi. Henkilön kuitenkin<br />
tunnistaa ja puheesta saa<br />
selvän ainakin kotimaan<br />
yhteyksillä.<br />
onnistunut. Kummallakin piti olla<br />
sama VDOPhone-ohjelma, ennen<br />
kuin yhteys saatiin muodostettua.<br />
Vaikka standardien mukaisien<br />
laitteiden ja ohjelmien pitäisi<br />
olla yhteensopivia, niin tässä<br />
tapauksessa näin ei ollut.<br />
Captivatorin mukana tuli myös<br />
kokeiluversioita erilaisista videokuvan<br />
kaappaus- ja videoneuvotteluohjelmista.<br />
<strong>Internet</strong>issä eniten<br />
käytetyn Cu-Seeme-ohjelman<br />
kanssa Captivator toimi, mutta<br />
videokuvan päivittyminen oli hidasta<br />
<strong>Internet</strong>in ruuhkaisuuden<br />
vuoksi.<br />
Captivator-paketin mukana tulee<br />
VDOPhone-ohjelman versio 2.0,<br />
mutta uuden version 3.0 voi ostaa<br />
<strong>Internet</strong>in kautta.<br />
Creative Labs Video<br />
Blaster WebCam<br />
Sound Blaster -äänikortistaan<br />
tunnettu Creative Labs on lähtenyt<br />
Video Blaster Webcam -tuotteellaan<br />
jokamiehen videoneuvottelumarkkinoille.<br />
WebCam on<br />
kompakti ja viimeistellyn oloinen<br />
paketti, joka sisältää kameran ja<br />
ohjelman lisäksi mikrofonin sekä<br />
rinnakkaisporttiin liitettävän videosovittimen.<br />
Kokonaisuuteen ei kuulu äänikorttia,<br />
joka vaaditaan äänen välittämiseen.<br />
Valmistaja lupaa järjestelmän<br />
toimivan minkä tahansa<br />
Windows 95 -yhteensopivan äänikortin<br />
kanssa, mutta full-duplexääniominais<strong>uudet</strong><br />
edellyttävät äänikortilta<br />
full-duplex-tukea. Käsikirjan<br />
mukaan tällainen äänikortti<br />
on esimerkiksi Sound Blaster 16.<br />
WebCam-ohjelman taustalla on<br />
Creative Labsin <strong>Internet</strong>-puhelinohjelma<br />
WebPhone, joka tulee
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
esimerkiksi joidenkin Sound Blaster<br />
-korttien kylkiäisenä. WebPhonella<br />
voidaan muodostaa kaksisuuntaisia<br />
puhelinyhteyksiä <strong>Internet</strong>in<br />
läpi. Vastaanottaja voidaan<br />
valita joko sähköpostiosoitteen tai<br />
IP-osoitteen perusteella.<br />
Webphone-ohjelmalla voidaan<br />
ottaa yhteyttä muihin samaa ohjelmaa<br />
käyttäviin henkilöihin, jotka<br />
ovat parhaillaan <strong>Internet</strong>issä.<br />
Ohjelman käyttöliittymän esikuvana<br />
on kännykkä. Näppäimen takaa<br />
saadaan esiin valikko, josta haetaan<br />
langoilla olevia käyttäjiä<br />
maittain. Yhteys muodostetaan<br />
napsauttamalla sopivan henkilön<br />
kuvaketta. Jos henkilö ei vastaa,<br />
hänelle voidaan jättää puhepostia.<br />
WebCam-ohjelma on yksinkertaisesti<br />
WebPhone-ohjelma laajennettuna<br />
videoyhteydellä.<br />
WebCam-ohjelmalla voidaan olla<br />
puhelinyhteydessä WebPhonen<br />
käyttäjien kanssa ja päinvastoin.<br />
Yksisuuntainenkin videoyhteys<br />
vaatii WebCam-ohjelman molemmille<br />
osapuolille.<br />
Laitteen asennus on kerrassaan<br />
helppoa. Koska videosovitin asennetaan<br />
rinnakkaisporttiin, ei mikroa<br />
tarvitse edes avata. Videosovitin<br />
ottaa käyttöjännitteensä mikron<br />
näppäimistöliitännästä, joka<br />
voi olla varustettu joko perintei-<br />
sellä isolla DIN-liittimellä tai<br />
merkkimikroissa yleisellä pienellä<br />
DIN-liittimellä.<br />
Kamera vaatii, että rinnakkaisportti<br />
toimii ECP-tilassa (Extented<br />
Capabilites Port). Kaikkein<br />
vanhimmat laitteet eivät tue ECPtilaa,<br />
mutta tämä ei<br />
liene ongelma, koska<br />
suosituksen mukaan<br />
PC:n pitäisi olla varustettu<br />
vähintään 133<br />
megahertsin Pentiumprosessorilla.Tällaisissa<br />
mikrojen rinnakkaisportteissa<br />
on<br />
yleensä ECP-tuki.<br />
Joissakin laitteissa<br />
ECP-tila täytyy asentaa<br />
erikseen päälle<br />
CMOS-setupin asetuksista.<br />
<strong>Internet</strong>in kautta yhteyksiä luotaessa<br />
kaistanleveys aiheuttaa ongelmia,<br />
joten annos pioneerihenkeä<br />
on paikallaan. Tuotteen avulla<br />
on mahdollista tutustua uusiin<br />
ihmisiin ympäri maailmaa. Kun<br />
reaalimaailman keskustelun<br />
avausrepliikit liittyvät usein säähän,<br />
<strong>Internet</strong>in videoyhteyksillä<br />
vakiopuheenaiheena on yhteyksien<br />
laatu. Lähiverkkoyhteyksillä<br />
videokuvan ja äänen laatu alkaa<br />
olla riittävä jonkinlaista hyötykäyttöäkin<br />
ajatellen.<br />
WebCamin<br />
käyttöliittymä<br />
on<br />
tehty matkapuhelimenkaltaiseksi.<br />
Videoyhteys vaatii WebCam-ohjelman<br />
molemmille osapuolille.<br />
Videoneuvotteluohjelman lisäksi<br />
pakettiin kuuluu muun muassa<br />
ISpy-sovellus, jolla kameran kaappaama<br />
kuva voidaan siirtää FTP:n<br />
avulla esimerkiksi WWW-palvelimelle.<br />
Kuva voidaan asettaa päivittymään<br />
jatkuvasti tai vaikkapa<br />
vain kerran vuorokaudessa. Ispyohjelman<br />
avulla Video Blaster -<br />
järjestelmällä voidaan elävöittää<br />
Web-sivuja tai toteuttaa erilaisia<br />
valvontasovelluksia. Järjestelmä<br />
selvisi kunnialla ainakin kahvihuoneen<br />
kahvinkeittimen valvonnasta.<br />
Lisäksi pakettiin kuuluu Media-<br />
Studio VE -ohjelma, jolla voi editoida<br />
ja tallentaa videokuvaa AVItiedostoiksi.<br />
Omia AVI-tiedostoja<br />
voi puolestaan räätälöidä multimediapostikorteiksi<br />
pakkaukseen<br />
kuuluvalla Howdy!-ohjelmalla.<br />
ELJAS NIKKILÄ<br />
■ VideoLogic Captivator<br />
PCI/VC<br />
Hinta: 1500 mk<br />
Valmistaja: VideoLogic,<br />
http://www.videologic.com<br />
Maahantuoja: Ergona Data Oy, puh.<br />
(03) 734 4280, faksi (03) 734 4065,<br />
http://www.ergonadata.se<br />
Lyhyesti: Kohtuulliseen värikuvanlaatuun<br />
<strong>Internet</strong>issä kykenevä tuote, jossa<br />
äänenlaatu jää kuitenkin vähäiseksi. Ohjelmavalikoima<br />
ei ole hyvälaatuinen.<br />
■ Creative Labs Video<br />
Blaster WebCam<br />
Hinta: 1200 mk<br />
Valmistaja: Creative Labs,<br />
http://www.creative.com<br />
Maahantuoja: Toptronics Oy, puh. (02)<br />
273 4000, faksi (02) 273 4050, http://<br />
www.toptronics.fi<br />
Lyhyesti: Monipuolisen ohjelmapaketin<br />
sisältävä kamera, joka soveltuu hyvin <strong>Internet</strong>-käyttöön.<br />
<strong>Internet</strong>in hitauden<br />
vuoksi kuvanlaatu on kuitenkin heikko.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 105
Pikakokeet [laitteet]<br />
Näytönohjainten<br />
voimapari<br />
atrox on hallinnut työ-<br />
Masemien näytönohjainten<br />
markkinoita viimeisen puolentoista<br />
vuoden ajan. Jo kohta kaksi<br />
vuotta sitten julkistettu Millennium-näytönohjain<br />
on ollut standardi,<br />
johon muita ohjaimia on<br />
verrattu. Kesällä se sai seuraajan,<br />
Millennium II:n, josta on odotettu<br />
samanlaista menestystä.<br />
Matrox on pyrkinyt myös voimakkaasti<br />
kotimarkkinoille Mystique-ohjaimellaan.<br />
Nyt tästäkin<br />
on julkistettu nopeampi versio,<br />
jonka nimessä oleva 220 viittaa<br />
sen RAMDAC-piirin megahertsilukuun.<br />
Edellinen versio oli 170<br />
megahertsiä. Nyt myös Mystique<br />
kykenee riittävän korkeisiin virkistystaajuuksiin<br />
suuremmissa näyttötiloissa.<br />
Matrox on pyrkinyt näytönohjaimissaan<br />
voittamaan puolelleen<br />
sekä koti- että toimistoväen suosion.<br />
Jo ensimmäisessä Millenniumissa<br />
oli rajoitettu 3D-käskykanta.<br />
Mystique oli ilmestyessään<br />
paras yleisohjain niin 2- kuin 3Dmaailmassa.<br />
Nyttemmin kotimarkkinoita<br />
kiinnostavat 3Dominais<strong>uudet</strong><br />
ovat aivan toista<br />
luokkaa ja tähän tarkoitukseen<br />
löytyy markkinoilta runsaasti<br />
ominaisuuksiltaan kehittyneempiä<br />
näytönohjaimia. Uuden Millennium<br />
II:n myötä myös tämän<br />
ohjaimen 3D-ominaisuuksia kasvatettiin,<br />
vaikkapa sitten vain varmuuden<br />
vuoksi.<br />
Nämä kaksi näytönohjainta eivät<br />
kilpaile toistensa kanssa, mistä<br />
on huolehdittu hinnoittelulla.<br />
Neljän megatavun muistilla varustetut<br />
versiot Matrox Millennium<br />
II:t maksavat noin 1500 markkaa,<br />
kun taas Mystiqueta myydään viittäsataa<br />
markkaa halvemmalla.<br />
32K<br />
24K<br />
16K<br />
256<br />
Hinnanero samoin kuin erilaiset<br />
kohderyhmät selittyvät ohjainten<br />
käyttämillä erilaisilla muistityypeillä:<br />
Millennium käyttää<br />
nopeampaa ja kalliimpaa<br />
WRAMia ja Mystique Matroxin Mille-<br />
taas SGRAMia.<br />
nium- ja Mystiquenäytönohjaimista<br />
Yhteisiä<br />
on nyt <strong>uudet</strong> ver-<br />
ajureita<br />
siot, jotka ovat aiempaa<br />
nopeampia<br />
Matrox toimittaa näy- ja paremmin 3Dtönohjaimiensa<br />
mukana ominais<strong>uudet</strong>hal- ajuriCD:n, jossa on tarlitsevia.peelliset ajurit eri käyttöjärjestelmille<br />
sekä kylkiäisenä<br />
ohjelmia, muun muassa<br />
Picture Publisher- ja Kai’s Power<br />
Tools 3 -kuvankäsittelyohjelmat.<br />
Asennus on helppoa, sillä<br />
useimmissa kokeilluissa Windows<br />
95 -järjestelmissä asennusikkuna<br />
ilmestyi automaattisesti. Ainoana<br />
ongelmana Matroxin näytönohjaimien<br />
asennuksessa on Windowsin<br />
alunperin väärin tunnistama<br />
ohjain, Oak Technologies.<br />
Joissakin tapauksissa asennuksen<br />
loppuunsaattaminen vaati tämän<br />
ohjaimen poistamista ennen kuin<br />
Matroxit suostuvat toimimaan.<br />
Näytönohjainten ohjekirjat ovat<br />
esimerkillisen selkeitä. Matroxin<br />
Web-sivuillaan tarjoama ajurituki<br />
on luokassaan oivallista, koska<br />
uusia ajuri- ja BIOS-versioita ilmestyy<br />
sivuille jatkuvasti.<br />
Näyttötilan ja näytön valitseminen<br />
on helppoa QuickDesk-ohjelman<br />
avulla. Oletuksena käytössä<br />
on Plug and Play -monitori, mutta<br />
monitorinsa tyypin voi määritellä<br />
myös kattavasta listasta tai määritellä<br />
itse haluamansa virkistystaaj<strong>uudet</strong><br />
eri näyttötiloissa. Kaikki valmistajan<br />
näytönohjaimet käyttävät<br />
samaa hallintaohjelmaa, minkä lisäksi<br />
vanhan ja uuden Millenniumin<br />
ajurit ovat<br />
identtisiä.<br />
SOVELLUSTESTI<br />
Aikaisemmin<br />
Matrox Mystique 220<br />
valiteltu Mysti-<br />
Matrox Millennium Matrox Millennium II quenNT-ajurei- 318<br />
den puute on tä-<br />
271<br />
tä nykyä korjat-<br />
260<br />
394 tu. Ajurit löyty-<br />
363<br />
351<br />
395<br />
375 Matroxien näy-<br />
367<br />
241<br />
tönohjainten<br />
241<br />
suorituskyky<br />
234<br />
eri värimäärillänäytönoh-<br />
0 60 120 180 240 300 360 420 jaintamittaa- sekuntia (pienempi parempi) vassaExcel-testissä<br />
värimäärä MATROX MILLENNIUM II JA MYSTIQUE 220<br />
vät ajuri-CD:ltä.<br />
Nyt testatut versiot näytönohjaimista<br />
oli varustettu neljän megatavun<br />
näyttömuistilla. Tämä mahdollistaa<br />
täysvärien näytön 1280 x<br />
1025 -tilassa. Tämä riittää useimmille,<br />
mutta suurempaa muistia<br />
halajavat voivat päivittää Millennium<br />
II:nsa jopa 16 megatavuun<br />
saakka. Tällä muistimäärällä saadaan<br />
täysvärit jopa 1920 x 1080 -<br />
tilassa.<br />
Uusien näyttötilojen hallinta<br />
onkin uuden Matroxin etu, vaikkakin<br />
korkeimmassa 1920 x 1200 -<br />
tilassa se ei kykene enää ergonomisiin<br />
virkistystaajuuksiin.<br />
Huomionarvoista on se, että vastedes<br />
myytävissä kahdeksan megatavun<br />
Millennium II:ssa on 250<br />
megahertsinen RAMDAC, joka<br />
parantaa olennaisesti virkistystaajuuksia<br />
näissä korkeissa resoluutioissa.<br />
Mystiquen muistimäärän<br />
pystyy kasvattamaan kahdeksaan<br />
megatavuun saakka.<br />
Matroxilla on myös lisäkortteja<br />
videoeditointia ja television katselua<br />
varten. Tällä hetkellä tällaisia<br />
Rainbow Runner -nimisiä laajennuksia<br />
on saatavana Mystiquelle,<br />
mutta myös Millenniumille vastaavia<br />
versioita on tulossa.<br />
Testituloksia<br />
Testasimme molemmat ohjaimet<br />
2D-ympäristössä, joka on edelleenkin<br />
näytönohjaimien tärkein<br />
työsarka. Testit osoittivat Matroxin<br />
ohjainten paremmuusjärjestyksen<br />
noudattavan odotettua<br />
kaavaa.<br />
Uusi Millennium on vanhaa<br />
Milleniumia nopeampi, mutta<br />
odotettua vähemmän, vain noin 3<br />
– 4 prosenttia. Suhteessa Mystiqueen<br />
uusi Millennium on yli kymmenen<br />
prosenttia nopeampi.<br />
Nykyään näytönohjainten väli-<br />
set erot eivät ole enää menneiden<br />
vuosien tavoin dramaattisia, eikä<br />
niiden merkitys tavallisessa käytössä<br />
ole huomattava. Testauksen<br />
kuluessa tutkimme myös ajureiden<br />
vaikutusta nopeuteen. Kolmen<br />
uusimman ajurin välillä merkittäviä<br />
eroja ei ollut, mutta on silti<br />
suositeltavaa käyttää uusinta<br />
mahdollista ajuria.<br />
Näytönohjaimen BIOSin päivitys<br />
on myös mahdollista ja jopa<br />
helppoa, mutta sen tarve ja siihen<br />
sisältyvä riski on arvioitava tarkoin.<br />
Varsinaista nopeusetua sillä<br />
ei yleensä saavuteta. Kaikki viralliset<br />
testitulokset on saatu käyttäen<br />
uusimpia ajureita ja BIOS-versioita.<br />
Molemmat näytönohjaimet<br />
ovat hyviä esimerkkejä valmiista<br />
tuotteista. Kumpikin on riittävän<br />
nopea nykyisille ohjelmille, minkä<br />
lisäksi ne kykenevät riittävän suuriin<br />
resoluutioihin ja virkistystaajuuksiin.<br />
Ajurihuolto toimii, jos<br />
on <strong>Internet</strong>-yhteys ja muistinlaajennuksiakin<br />
on saatavilla, ainakin<br />
siihen saakka, kunnes korvaavat<br />
mallit ilmestyvät markkinoille.<br />
OTTO AALTO<br />
■ Matrox Millennium II<br />
Hinta: 1490 mk<br />
Valmistaja: Matrox Graphic Inc.,<br />
http://www.matrox.com<br />
Maahantuoja: Microtronica Oy, puh.<br />
(09) 777 5751, faksi (09) 777 3048<br />
Lyhyesti: Vaativaan käyttöön tarkoitettu<br />
laadukas 2D-näytönohjain tasapainoisilla<br />
ominaisuuksilla.<br />
■ Matrox Mystique 220<br />
Hinta: 990 mk<br />
Valmistaja: Matrox Graphic Inc.,<br />
http://www.matrox.com<br />
Maahantuoja: Microtronica Oy, puh.<br />
(09) 777 5751, faksi (09) 777 3048<br />
Lyhyesti: Vaativaankin käyttöön soveltuva<br />
näytönohjain, jossa lisänä rajoitetut<br />
3D-ominais<strong>uudet</strong>.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 107
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
Harrastajan videostudio<br />
COREL LUMIERE SUITE 1.0<br />
Grafiikkaohjelmistaan<br />
tunnettu Corel on valmistanut<br />
ohjelman PCpohjaiseenvideotuotantoon.<br />
Lokakuussa Corel myi<br />
kyseisen ohjelman International<br />
Microcomputer Softwarelle, mutta<br />
tukee sitä ainakin tämän vuoden<br />
loppuun saakka.<br />
Lumiere Suite sisältää videoeditorin<br />
lisäksi ohjelmat kuvankäsittelyyn<br />
ja 3D-animaatioiden luomiseen.<br />
Ohjelmat on laadittu<br />
Windows 95- ja NT-ympäristöihin,<br />
ja ne toimitetaan neljällä CDlevyllä.<br />
Useimmat Lumieren toiminnoista<br />
muistuttavat editointiohjelmien<br />
kärkeä edustavaa Adobe<br />
Premiereä. Työskentely näillä kahdella<br />
ohjelmalla on lähes samanlaista.<br />
Videoleikkeet sijoitetaan aikajanalle<br />
eli kanavalle peräkkäin<br />
tai lomittain. Tarvittaessa otosten<br />
väliin sijoitetaan siirtymäefekti,<br />
kuten ristikkäiskuva. Kahden videokanavan<br />
lisäksi käytettävissä<br />
on lukuisia Superimpose-kanavia<br />
päällekkäiskuville. Myös äänirai-<br />
108 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
toja on rajoittamaton määrä.<br />
Otoksia editoidaan hiirellä siirtämällä<br />
ja efektejä sijoitetaan valikoistavedä-ja-pudota-periaatteella.<br />
Yksittäistä videoleikettä voi<br />
muokata suodattimilla, kuten<br />
käänteis- ja peilikuvalla sekä mosaiikki-<br />
ja kuva-kuvassa-efektillä.<br />
Erilaisia siirtymätehosteita on 70<br />
ja suodattimiakin lähes saman<br />
verran.<br />
Tekstauksia ja yksinkertaista<br />
grafiikkaa luodaan helppokäyttöisellä<br />
tekstityökalulla. Mainitsemisen<br />
arvoinen toiminto on myös<br />
SmartSound Wizard, jolla tuotetaan<br />
tunnelman ja tempon kaltaisten<br />
asetusten pohjalta valmiita<br />
musiikkipätkiä.<br />
Lumieren suurin heikkous on<br />
esikatselutoiminnon kankeus. Ohjelma<br />
ei luo väliaikaisia tiedostoja,<br />
vaan yrittää rakentaa esikatseltavan<br />
videon tosiaikaisesti alkuperäisistä<br />
videotiedostoista. Esikatseltava<br />
video nykii pahasti, kun<br />
katseluikkunaa suurennetaan tai<br />
kun käytetään useita tehosteita.<br />
Onneksi lopullisten videotiedosto-<br />
Corel Lumierella<br />
videon editoiminen<br />
tapahtuu<br />
graafisesti. Kuvassa<br />
ollaan valitsemassasiirtymäefektiäkahden<br />
otoksen välille.<br />
jen renderointi ei<br />
ole oleellisesti hitaampaa<br />
kuin esimerkiksiPremieressä.<br />
Periaatteessa<br />
Lumiere soveltuu<br />
yhtä hyvin kuvaruudulla katseltavien<br />
videoiden työstämiseen kuin<br />
editointiin, jossa työstetty aineisto<br />
siirretään takaisin kuvanauhalle.<br />
Ohjelman rajoitukset tulevat kuitenkin<br />
ilmi täysikokoista SuperVHS-kuvaa<br />
tuotettaessa. Jotkut<br />
Lumieren efekteistä eivät yksinkertaisesti<br />
ole riittävän tarkkoja<br />
tai sulavia.<br />
Lumieren mukana tulee reilusti<br />
oheisaineistoa. Motion 3D on<br />
helppokäyttöinen, mutta ominaisuuksiltaan<br />
rajoittunut mallinnusohjelma,<br />
joka soveltuu lähinnä<br />
tekstianimaatioiden laatimiseen.<br />
PhotoPaint 6 on tasokas ohjelma<br />
bittigrafiikkakuvien luomiseen.<br />
Corel Lumiere Suite on runsas<br />
ohjelmistopaketti, joka muuttaa<br />
pienellä rahalla PC-mikron monipuoliseksi<br />
videoeditointi- ja animaatiostudioksi.<br />
Sujuva käyttö<br />
edellyttää laitteistolta vähintään<br />
120 megahertsin prosessoria, 16 –<br />
32 megatavun muistia ja videodigitointikorttia.<br />
JUHA ARRASVUORI<br />
■ Corel Lumiere Suite 1.0<br />
Hinta: 550 mk<br />
Valmistaja: Corel Corporation,<br />
http://www.corel.com<br />
Maahantuoja: TT-Microtrading Oy,<br />
puh. (09) 502 741, faksi (09) 502 7499,<br />
http://www.tt-microtrading.fi<br />
Lyhyesti: Helppokäyttöinen videoeditointiohjelma,<br />
jolla tuotettujen videoiden<br />
tekninen taso ei aina tavoita vaativan<br />
käyttäjän tarpeita. Mukana PhotoPaint<br />
6, Motion 3D sekä runsaasti video- ja<br />
äänileikkeitä.
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
MATHCAD 7 PROFESSIONAL<br />
Laskentaa ohjelmien kesken<br />
MathCad on perinteisesti<br />
ollut puhtaaseen numeroiden<br />
murskaukseen keskittynyt<br />
ohjelma. Tekstin ja numeroaineiston<br />
tuonti toisista ohjelmista<br />
on ollut hankalaa. Uudistetussa<br />
MathCadissa on keskitytty<br />
erityisesti helpottamaan aineiston<br />
liikuttelua eri ohjelmien välillä.<br />
MathCad 7 jakautuu nyt kahteen<br />
osaan. Perinteiseen laskentaan<br />
keskittyvään ohjelmaan<br />
MathCad Professional, joka on<br />
tuttu aikaisempien versioiden<br />
käyttäjille. Uusi osa on MathConnex,<br />
joka keskittyy MathCad komponenttien<br />
linkittämiseen muiden<br />
ohjelmien kanssa.<br />
MathCad käsittelee yhtälöitä samalla<br />
tavalla, kuin niitä ratkaistaan<br />
paperilla. Ongelmia voidaan<br />
ratkaista numeerisen laskennan lisäksi<br />
myös symbolisesti. Ammattikäyttöön<br />
suunnatun ohjelman<br />
symbolinen laskenta on taidoiltaan<br />
erittäin hyvää. Esimerkiksi<br />
korkeakoulutasoisista laskuista<br />
ohjelma selviää ongelmitta.<br />
Numerot ja taulukot tuodaan<br />
kätevimmin MathCadiin Component-velhon<br />
avulla. Tärkeimpiä<br />
ohjelman osaamia tiedostomuotoja<br />
ovat Excel ja MATLAB, mutta<br />
myös taulukkomuotoinen aineisto<br />
on aikaisempaa helpompi<br />
lukea velhon avulla.<br />
Excelistä muuttujat määritellään<br />
taulukon alueiden avulla. Yhteen<br />
Excel taulukkoon voidaan linkittää<br />
neljä eri muuttujaa. Muista<br />
taulukkolaskentaohjelmista tiedostoja<br />
voidaan lukea matriiseina.<br />
Tällöin taulukon solut muutetaan<br />
matriisin alkioiksi. Taulukkolaskentaohjelman<br />
tekstisolut ja muut<br />
tuntemattomat solut muunnetaan<br />
matriisissa nolliksi. Myös funktioiden<br />
arvot siirtyvät oikein, jotka<br />
MathCadin matriisissa muunnetaan<br />
numeroiksi.<br />
MathConnex<br />
yhdistää<br />
MathConnex edustaa aikaisemmasta<br />
huomattavasti poikkeavaa<br />
ajattelutapaa. Siinä ongelman ratkaisu<br />
luodaan eri dokumentteja<br />
yhdistelemällä. Tällaisia dokumentteja<br />
ovat MathCadin ymmärtämät<br />
linkit toisista ohjelmista,<br />
joita hallitaan graafisesti. Lähtötiedot<br />
voivat tulla vaikkapa<br />
MathCad-tiedostosta, laskennan<br />
suorittaa Excel dokumentti ja viimeiseksi<br />
tulokset näytetään ruudulla.<br />
Yleensä toisia ohjelmia käy-<br />
MathCad esittää matemaattisen ongelman samalla tavalla, kuin se<br />
ratkaistaan paperilla. Matemaattisia ongelmia voidaan ratkaista numeeristen<br />
menetelmien lisäksi myös symbolisesti.<br />
MathConnex yhdistää dokumentit eri ohjelmien välillä. Lähtöarvot<br />
annetaan suoraan MathConnexissa, johon on liitetty ConnexScript- ja<br />
MathCad-dokumentit. Tulosten esittämisestä vastaa MathConnexin<br />
kuvaaja.<br />
tetään tietolähteinä ja MathCaddokumentit<br />
laskevat tulokset.<br />
Dokumentit yhdistetään toisiinsa<br />
johtimella. Tiedon kulku dokumenttien<br />
välillä selviää johtimen<br />
kulusta.<br />
Tarvittaessa voidaan liittää<br />
MathConnexiin aivan erityinen<br />
ConnexScript-dokumentti, joka<br />
on ohjelmoitava tekstidokumentti.<br />
ConnexScript on tarkoitettu lyhyiden<br />
funktioiden kirjoittamiseen<br />
tapauksissa, joissa ei tarvita<br />
MathCadin kaikkia ominaisuuksia.<br />
Toiminnaltaan Script muistuttaa<br />
paljon MATLABin ohjelmoitavia<br />
funktioita.<br />
Dokumenttien välille voidaan<br />
asettaa ehtoja ja syöttöarvoina<br />
käyttää asteittain kasvavaa lukusarjaa.<br />
Saatuja tuloksia voidaan<br />
käyttää myös lähtöarvoina.<br />
MathConnex-dokumentti jakaantuu<br />
kahteen osaan Exploreriin<br />
ja työpöytään. Explorerissa<br />
näytetään kaikki dokumentin<br />
komponentit luettelona, ja työpöydässä<br />
on graafinen esitys ratkaistavasta<br />
ongelmasta.<br />
Ongelman ratkaisua hallitaan<br />
joko käynnistämällä, pysäyttämällä<br />
tai lopettamalla laskenta. Lisäksi<br />
voidaan asettaa keskeytyksiä ja<br />
tutkia arvoja kesken laskennan.<br />
Uushankinnaksi<br />
hyvä ostos<br />
Käyttökokemuksen perusteella<br />
MathCadin <strong>uudet</strong> ominais<strong>uudet</strong><br />
tuntuvat hyviltä. Ohjelmasta on<br />
korjattu edellisessä versiossa ilmennyt<br />
kiusallinen tulostusongelma.<br />
Lisäksi aikaisempaa paremmat<br />
ominais<strong>uudet</strong> aineiston yhdistämiseksi<br />
muiden ohjelmien<br />
kanssa helpottavat työskentelyä.<br />
Ominaisuuksien runsaus ei välttämättä<br />
herätä pelkkää innostusta.<br />
Aiemmin ohjelman ominais<strong>uudet</strong><br />
ovat olleet laajat, eikä puhtaaseen<br />
matemaattiseen puoleen ole tullut<br />
lisäyksiä enää tässä versioissa. Uudet<br />
ominais<strong>uudet</strong> vaativat koneelta<br />
lisää tehoa, mikä näkyy ohjelman<br />
hitaampana käynnistymisenä.<br />
Paljon laskevaa ei hitaampi<br />
käynnistyminen välttämättä haittaa,<br />
ja vastapainoksi ohjelman<br />
matriisilaskenta on aikaisempaa<br />
nopeampaa.<br />
Vaikka ohjelman kehittäjät ovat<br />
kulkeneet Microsoftin viitoittamaa<br />
tietä ohjelmien yhteiskäytön<br />
osalta, on eräs seikka kuitenkin<br />
jäänyt pahasti huomiotta. Edes<br />
vielä ei MathCad erota desimaalipilkkua.<br />
Taulukkolaskennan desimaalipilkku<br />
kääntyy desimaalipisteeksi,<br />
tekstidokumentissa pilkku<br />
tulkitaan matriisin erottimeksi.<br />
Ohjelman <strong>uudet</strong> ominais<strong>uudet</strong><br />
ovat osaltaan miellyttäviä parannuksia,<br />
eivätkä ohjelman erikoiset<br />
ominais<strong>uudet</strong> haittaa kaikkia<br />
käyttäjiä. Vastaavasti vaakakupissa<br />
painaa uusista ominaisuuksista<br />
maksettava hinta, joka ei välttämättä<br />
riitä perusteeksi päivitykselle<br />
viimeisistä versioista. Uutta matematiikkaohjelmaa<br />
hankkivalle<br />
MathCad 7 Professional sisältää<br />
lähes kaiken mitä kuvitella saattaa.<br />
■ MathCad 7<br />
Professional<br />
TIETOKONE<br />
KIMMO AHONEN<br />
Hinta: 4 100 mk, oppilaitokset<br />
2 480 mk, päivitys 1 480 mk<br />
Valmistaja: MathSoft, Inc.,<br />
http://www.mathsoft.com<br />
Maahantuoja: Zenex Computing, puh.<br />
(09) 692 7677, faksi (09) 692 7621,<br />
http://www.zenex.fi<br />
Lyhyesti: Monipuolinen matematiikkaohjelma.<br />
Aineiston liikuttaminen toisista<br />
ohjelmista on edellisiä versioita<br />
helpompaa.<br />
MARRASKUU 1997 109
Pikakokeet [laitteet]<br />
Videokuvan monitaitaja<br />
RAINBOW RUNNER<br />
ainbow Runner on Matroxin<br />
Rsuosituille näytönohjaimille<br />
Mystique ja Mystique 220 tarkoitettu<br />
videolaajennus. Lisäkortti<br />
tuo pienellä rahalla vanhempaankin<br />
tietokoneeseen ominaisuuksia,<br />
joista on totuttu maksamaan suuria<br />
summia. Rainbow Runnerin<br />
toimintoihin kuuluu videodigitointi,<br />
TV-ulostulo ja MPEG-videoiden<br />
toisto.<br />
Rainbow Runner liitetään kiinni<br />
Mystiqueen, joten se ei vie ylimääräistä<br />
laajennuspaikkaa. Korttiin<br />
kytketään haaroitin, joka jakaa videosignaalin<br />
sisäänmenon ja ulostulon<br />
kahteen SuperVHS- ja komposiittiliitäntään.Videolaajennuksessa<br />
ei ole ääniominaisuuksia, joten<br />
sen rinnalle tarvitaan laadukas<br />
äänikortti.<br />
Mutkattoman ohjelmallisen<br />
asennuksen jälkeen videolaajennus<br />
on käyttövalmis. Käyttöoppaassa<br />
selostetaan ytimekkäästi<br />
laitteiston ominaisuuksien lisäksi<br />
kaikkien ohjelmien perustoiminnot.<br />
Videotoiminnoista, joista<br />
suurin osa liittyy lisävarusteena<br />
saatavan TV-virittimen säätöihin,<br />
hallitaan PowerRemote-ohjainohjelmalla.<br />
Overlay-tekniikan ansiosta<br />
pystyy videonauhurin virittimen<br />
kautta korttiin syötettyä televisiokuvaa<br />
seuraamaan vaikka<br />
tekstinkäsittelyn lomassa.<br />
Sujuvaa<br />
videodigitointia<br />
Rainbow Runnerin digitointiominais<strong>uudet</strong><br />
soveltuvat tietokoneella<br />
esitettävien AVI-videoiden tekemisen<br />
ohella myös editointiin, jossa<br />
videotuotos siirretään takaisin<br />
kuvanauhalle.<br />
Kortti käyttää samaa Motion-<br />
JPEG-pakkaustekniikkaa kuin esimerkiksi<br />
Miron ja Fastin videokortit.<br />
M-JPEG-tekniikka toimii<br />
siten, että digitointivaiheessa kortti<br />
pakkaa videokuvan reaaliajassa.<br />
Videotiedostoja katseltaessa kortti<br />
purkaa pakkauksen ja syöttää videosignaalin<br />
monitorin lisäksi ulkoiseen<br />
näyttölaitteeseen. Tämä<br />
ulostulo on täysin riippumaton<br />
kortin TV-muuntimesta. Videokuvaa<br />
voi digitoida myös pakkaamattomana.<br />
Digitoitavan videokuvan tarkkuus<br />
valitaan 174 x 144 ja 704 x<br />
506 kuvapisteen väliltä. Värisyvyys<br />
on M-JPEG-pakkauksessa<br />
24-bittinen. Videodigitointia testattiin<br />
120 megahertsin Pentiumissa,<br />
joka oli varustettu 16<br />
110 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
megatavun muistilla, Fast-ATAkiintolevyllä<br />
ja kahden megatavun<br />
Mystique-näytönohjaimella.<br />
Paras laatu saavutetaan 704 x<br />
576 pisteen tarkkuudella, 25 kuvan<br />
sekuntinopeudella ja pakkaussuhteella<br />
8:1. Digitoitavan videokuvan<br />
muodostama datavirta on<br />
tällöin 2,6 megatavua sekunnissa.<br />
Testilaitteen hitaus osoitti kortin<br />
todellisen suorituskyvyn, sillä laite<br />
ei kadottanut digitoitaessa ainoatakaan<br />
kuvaruutua.<br />
Digitointia testattiin myös 352 x<br />
288 pisteen tarkkuudella ja 25 kuvan<br />
sekuntinopeudella. Datavirta<br />
pieneni 700 kilotavuun sekunnissa.<br />
Näillä asetuksilla digitoitu kuva<br />
on poikkeuksellisen tasokas ja riittää<br />
taatusti kotivideoiden työstämiseen.<br />
Rainbow Runnerin suunnittelijat<br />
ovat löytäneet sopivan<br />
kompromissin pakatun kuvan laadun<br />
ja datan tiivistyksen välillä.<br />
PowerRemote-ohjelma antaa<br />
esimakua siitä, millainen tietokonepohjainen<br />
multimediakeskus<br />
voisi olla. Ohjelmassa on nimittäin<br />
ajastin, jolla koneen saa digitoimaan<br />
haluttua televisiokanavaa<br />
haluttuna aikana. Minuutti digitoitua<br />
videokuvaa VHS-videon<br />
Long Play-tasoon verrattavalla<br />
laadulla vie 30 megatavua levytilaa.<br />
Gigatavun kiintolevylle mahtuu<br />
siis puolen tunnin ohjelma.<br />
MPEG-videoita<br />
televisiosta<br />
Videokortin TV-ulostulo kytketään<br />
television tai videonauhurin<br />
komposiitti-, SVHS- tai Scart-liitäntään.<br />
TV-muunnin kykenee<br />
tuottamaan kuvaa Windows-, DirectX-<br />
ja DOS-tiloista parhaimmillaan<br />
640 x 480 pisteen tarkkuudella.<br />
Pienikokoisia kirjasimia<br />
pystyi juuri ja juuri lukemaan television<br />
kuvaputkelta. TV-muun-<br />
Rainbow Runner on Mystique-näytönohjaimille tarkoitettu videolaajennus,<br />
jossa on useita toimintoja videodigitoinnista TV-ulostuloon.<br />
nin on selvästi suunniteltu pelikäyttöön,<br />
mutta se soveltuu myös<br />
erilaisiin esitys- ja opetustilanteisiin.<br />
Rainbow Runnerissa on laitteistopohjaisesti<br />
toteutettu MPEG1videopurku,<br />
joka toimi huomattavasti<br />
sukkelammin kuin mikään<br />
ohjelmallinen ratkaisu. Kuvanlaadussa<br />
ei ole moitteen sijaa. TVulostulon<br />
kautta MPEG-videoita<br />
pääsee seuraamaan myös televisiosta.<br />
Rainbow Runnerin mukana tulee<br />
edustava kokoelma ohjelmia.<br />
Media Studio 2.5 on vastaava videoeditointiohjelma<br />
kuin alan ykkönen<br />
Adobe Premiere, muttei<br />
aivan yhtä selkeä käyttää. Ohjelmassa<br />
on samanaikaisesti käytettävissä<br />
99 videokanavaa ja 99 ääniraitaa,<br />
kolmisenkymmentä siirtymäefektiä<br />
ja kuvafiltteriä. Media<br />
Studiolla saa pienellä vaivalla editoitua<br />
perheen loma- ja juhlavideot.<br />
Koska videot voi siirtää takaisin<br />
kuvanauhalle, ei niitä editoinnin<br />
päätyttyä tarvitse säilyttää<br />
kiintolevyllä.<br />
PhotoExpress on näppärä ohjelma,<br />
jolla muokataan ja arkistoidaan<br />
digitoituja yksittäiskuvia.<br />
Ulead MPEG Converter muuntaa<br />
AVI- ja QuickTime-videot standardiin<br />
MPEG1-muotoon. Ohjelma<br />
on hidas, eivätkä sillä muunnetut<br />
videotiedostot säästä lainkaan<br />
levytilaa AVI-muotoon verrattuna.<br />
VDOPhone mahdollistaa videopuhelut<br />
modeemiyhteyden tai <strong>Internet</strong>in<br />
kautta. Kuvapuheluita<br />
kokeiltiin kahden 28,8 kilotavua<br />
sekunnissa tietoa siirtävän modeemin<br />
välityksellä. Yhteys oli värillinen<br />
eikä nykinyt hurjasti, mutta<br />
videoikkunan koko oli vain 80 x<br />
60 pistettä. VDOPhonella voidaan<br />
perustaa <strong>Internet</strong>iin vaikka oma<br />
televisiokanava: kuvaa syöttävä videonauhuri<br />
kytketään videokorttiin<br />
ja annetaan ohjelman hoitaa<br />
loput.<br />
Vaikuttava<br />
kokonaisuus<br />
Edullinen hinta, hyvin toteutetut<br />
toiminnot sekä digitoidun kuvan<br />
ja TV-muuntimen laatu huomioon<br />
ottaen Rainbow Runner on<br />
varsin vaikuttava kokonaisuus.<br />
Hyvään suorituskykyyn vaikuttaa<br />
myös näytönohjaimen tasokkuus.<br />
Monipuolisen ohjelmiston ansiosta<br />
videolaajennukselle löytyy monenlaista<br />
käyttöä videoeditoinnista<br />
ja kuvapuheluista valvontatehtäviin.<br />
Rainbow Runnerin täysipuolinen<br />
hyödyntäminen ei edellytä<br />
huipputehokasta tietokonelaitteistoa,<br />
vaan 120 megahertsin prosessori<br />
ja 16 megatavun keskusmuisti<br />
riittää mainiosti. Tuote soveltuu<br />
yhtä hyvin kotikäyttöön, videoharrastajille<br />
ja multimedian ammattilaisille.<br />
Rainbow Runnerista<br />
on saatavana myös samanhintainen,<br />
Matrox Millenium II -näytönohjaimelle<br />
tarkoitettu versio.<br />
JUHA ARRASVUORI<br />
■ Rainbow Runner<br />
Hinta: 1 590 mk<br />
Valmistaja: Matrox Graphics Inc.,<br />
http://www.matrox.com<br />
Maahantuojat: Berendsen Data, puh.<br />
(09) 413 0800, faksi (09) 4130 8350,<br />
http://www.berendsen.fi/data,<br />
Microtronica, puh. (09) 777 5751,<br />
faksi (09) 777 30488<br />
Lyhyesti: Mystique-näytönohjaimille<br />
tarkoitettu videolaajennus, jonka ominaisuuksia<br />
ovat videodigitointi M-JPEG-pakkauksella,<br />
laitepohjainen MPEG1-videoiden<br />
toisto ja TV-ulostulo. Mukana oheisohjelmia<br />
moneen käyttöön.
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
Java-ohjelmia komponenteista<br />
JBUILDER 1.0<br />
hjelmointi ensimmäisen pol-<br />
Oven Java-välineillä oli perin<br />
epähavainnollista, mutta Borlandin<br />
uusi JBuilder antaa Java-kehittäjille<br />
samaa havainnollisuutta, johon<br />
muun muassa Visual Basicin<br />
ja Delphin käyttäjät ovat tottuneet.<br />
Ensimmäisen polven Java-välineillä<br />
kentät, painikkeet ja muut<br />
käyttöliittymän osat sijoitettiin<br />
paikoilleen ohjelmakoodiin sijoitetuilla<br />
käskyillä. Lopputuloksen<br />
saattoi nähdä vasta ohjelman ajamalla.<br />
JBuilderissa ohjelmoijalla<br />
on edessään lomakepohja, johon<br />
voi pudotella paletista poimittuja<br />
käyttöliittymäkomponentteja.<br />
Ohjelmointi tapahtuu pääasiassa<br />
kirjoittamalla näille komponenteille<br />
tapahtumankäsittelijöitä.<br />
Valitettavasti käyttöliittymien<br />
rakentaminen ei kuitenkaan ole<br />
aivan yhtä helppoa kuin esimerkiksi<br />
Visual Basicilla tai Delphillä.<br />
Niillä ohjelmoija sijoittaa komponentit<br />
ruudulla haluamilleen paikoille.<br />
Samanlainen yksinkertainen<br />
asemointi ei ole Java-välineellä<br />
mahdollista. Syynä tähän on<br />
se, että Java-ohjelmien pitäisi toimia<br />
monien eri graafisten käyttöjärjestelmien<br />
alaisuudessa. Eri<br />
käyttöjärjestelmissä käytetään erilaisia<br />
koordinaatistoja ja mittoja.<br />
Ongelma on ratkaistu asettelusääntöjen<br />
(layout managers) avulla.<br />
Kullekin käyttöliittymän paneelille<br />
voi valita asemointisäännöt<br />
useista eri vaihtoehdoista.<br />
Näiden asettelusääntöjen tehokas<br />
hyödyntäminen vaatii kuitenkin<br />
opiskelua. Käyttöliittymien tekeminen<br />
JBuilderilla on paljon<br />
helpompaa kuin puhtaalla Javalla,<br />
mutta se on silti kertaluokkaa<br />
hankalampaa kuin esimerkiksi Visual<br />
Basicilla tai Delphillä.<br />
JavaBeansmääritykset<br />
valmiina<br />
JBuilder on ollut pitkään tulollaan.<br />
Tämä johtuu ainakin osittain<br />
siitä, että Borland on odottanut<br />
kiltisti, että Javan ympärille syntynyt<br />
konsortio saa JavaBeans-komponenttiarkkitehtuurinmääritykset<br />
valmiiksi.<br />
JavaBeans-komponentit ovat Javalla<br />
ohjelmoituja komponentteja.<br />
Ohjelmoijat voivat periyttää niistä<br />
uusia komponenttiluokkia, joille<br />
he voivat tarpeidensa mukaan ohjelmoida<br />
Javalla uusia ominaisuuksia.<br />
Testaamamme Professional-<br />
112 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
version sekä myös laajimman<br />
client-server-version mukana tulee<br />
yli sata komponenttia lähdekoodeineen.<br />
Halvimmassa Standard-versiossa<br />
valikoima on suppeampi.<br />
Tietokantasovellukset kootaan<br />
komponenteista. Ilman ohjelmointia<br />
pääsee varsin pitkälle kytkemällä<br />
tietokantakomponentteja<br />
toisiinsa sekä asettelemalla niiden<br />
ominaisuuksia. Tässä suhteessa<br />
JBuilder muistuttaa C++ Builderia<br />
sekä Delphiä. Samankaltaisuus<br />
ei kuitenkaan ole niin suuri, että<br />
esimerkiksi Delphi-ohjelmoija<br />
voisi hypätä suoraan ilman uusien<br />
asioiden opiskelua tekemään Javatietokantasovelluksia.<br />
Tietyiltä osin JBuilderin tietokantakomponentit<br />
ovat jopa parempia<br />
kuin Delphin ja C++ Builderin<br />
komponentit. JBuilder tuo<br />
esimerkiksi joukon parhaat välineet<br />
päivityskonfliktien käsittelylle.<br />
Tähän käytetään resolver-olioita,<br />
joita vastaavia Delphi ja C++<br />
Builder eivät tarjoa.<br />
Etätietokantoja käytetään uuden<br />
JDBC-standardin mukaisten<br />
rajapintaolioiden kautta. Niiden<br />
avulla sovellus voidaan tehdä tietokantaratkaisustariippumattomaksi.<br />
Samaa asiaa Windows-ympäristössä<br />
on palvellut ODBC-rajapinta.<br />
JBuilder tarjoaa JDBC:lle<br />
sovittimen ODBC-kantojen käyttöä<br />
varten.<br />
JDBC on eräs tapa tehdä hajautettuja<br />
sovelluksia. JBuilderin<br />
client-server-versio tarjoaa hajautettuja<br />
sovelluksia varten myös<br />
tuen RMI-etäproseduureille ja<br />
CORBA/IIOP-standardin mukaisille<br />
etäolioille.<br />
Hyvä käyttöohjeistus<br />
Ohjelmointivälineiden käyttäjät<br />
Työtilan vasemmassa<br />
reunassa on<br />
ruutu, jossa<br />
voi tarkastellakäyttöliittymän<br />
rakennetta<br />
jäsennyspuunmuodossa.<br />
ovat tottuneetkäyttöohjeidenlihottamiin<br />
hyvin paksuihinpaketteihin.<br />
JBuilder tulee kuitenkin varsin<br />
hoikassa paketissa, jossa on kirjamuotoisia<br />
käyttöohjeita vain noin<br />
kolmensadan sivun verran.<br />
Alalla on jo totuttu siihen, että<br />
hakuoppaat eivät ole paperilla<br />
vaan CD-levyllä. Uutta JBuilderissa<br />
on se, että myös opetteluoppaat<br />
ovat suurimmaksi osaksi CD:llä.<br />
Tämä ratkaisu toimii varsin hyvin,<br />
koska opettelu perustuu pääasiassa<br />
ohjelmointiesimerkkien läpikäyntiin.<br />
Kun perusteet on opittu esimerkkien<br />
kautta, on perusteellisemman<br />
läpikäynnin aika. Tähän<br />
tarkoitukseen on tarjolla käyttäjän<br />
opas sekä ohjelmoijan opas. Ne<br />
ovat paperilla, mikä on myös hyvä<br />
ratkaisu, sillä monet syventyvät<br />
asioihin mieluiten jossain muualla<br />
kuin tietokoneen äärellä.<br />
Java-kielen opettelumateriaalin<br />
puute on käyttöohjeiden ainoa<br />
merkittävä puute. Ilmeisesti Bor-<br />
land on katsonut voivansa säästää<br />
tässä asiassa. Java-kieli kun on<br />
niin hyvin standardoitu, että kaikki<br />
Javan oppikirjat ajavat asian yhtä<br />
hyvin.<br />
Visual Basicin oli ensimmäinen<br />
ohjelmointiväline, joka mahdollisti<br />
komponenttipohjaisen ohjelmoinnin<br />
Windows-ympäristössä.<br />
Tällä välineellä muutkin kuin varsinaiset<br />
asiantuntijat saattoivat ohjelmoida<br />
Windows-sovelluksia.<br />
Windows pääsi kunnolla syrjäyttämän<br />
DOSia vasta, kun sovellusten<br />
tekeminen tuli ohjelmoijien<br />
enemmistön ulottuville.<br />
Tänään Windowsin aseman pahin<br />
uhkaaja on Java-ohjelmointikieleen<br />
perustuva verkkotietokone.<br />
JBuilder on puolestaan ensimmäinen<br />
komponenttipohjainen<br />
Java-ohjelmointiväline. Voisiko se<br />
merkitä verkkotietokoneelle samaa,<br />
mitä Visual Basic merkitsi<br />
Windowsille? Jos näin ei käy, syy<br />
ei ainakaan ole itse JBuilderissa. Se<br />
on korkealaatuinen ja ykkösversioksi<br />
hämmästyttävän valmiiksi<br />
ajatellun tuntuinen ohjelmointiväline.<br />
ANTTI WIIO<br />
■ JBuilder 1.0<br />
JBuilder<br />
opetteluoppaat<br />
ovat HTMLmuotoisiaruutudokumentteja.<br />
Hinta: Standard 890 mk,<br />
Professional 2490 mk<br />
Valmistaja: Borland International<br />
Incorporated, http://www.borland.com<br />
Maahantuoja: Tietoväylä Oy, puh. (09)<br />
681 060, faksi (09) 678 780,<br />
http://www.tietovayla.fi<br />
Lyhyesti: Komponenttipohjaisen Javaohjelmoinnin<br />
väline, joka on maltettu<br />
suunnitella ja viimeistellä kunnolla.
Pikakokeet [laitteet]<br />
Keskisarjan<br />
digitaalikamera<br />
FUJIX DS-300<br />
uji on tuonut aikaisemmin<br />
Fesittelemiensä ammattitason<br />
digitaalikameroiden rinnalle yksinkertaisemman,<br />
pienemmän ja<br />
kevyemmän mallin. Huomattavasti<br />
edeltäjiensä edullisemman<br />
Fujix DS-300:n kuvatekniikka perustuu<br />
niiden tavoin 1,3 miljoonan<br />
pikselin 2/3-tuumaiseen<br />
CCD-kuvaelementtiin.<br />
Kamerassa on kolminkertainen<br />
9,2 – 25,8 millimetrin zoom-objektiivi,<br />
joka vastaa kinokameran<br />
35 – 105 millimetrin polttovälialuetta.<br />
Optisen etsimen koko etsinkuva<br />
suurenee ja pienenee zoomauksen<br />
myötä. Lähikuvaus on<br />
mahdollista aina 40 sentin lähietäisyydelle<br />
ja kamerassa on vielä<br />
lisäksi erityinen makrokuvausasetus.<br />
Fujix DS-300 on käytettävissä<br />
aivan täysautomaattisena, jolloin<br />
kamera säätää tarkennusta myöten<br />
kaiken automaattisesti. Vaihtoehtoisesti<br />
valittavissa on ohjelma-automatiikka,<br />
aukko- tai aikaautomatiikka<br />
sekä täydellinen käsisäätö,<br />
mikä on erinomainen<br />
mahdollisuus tämän hintatason<br />
digitaalikameroissa vaativia käyttäjiä<br />
ajatellen.<br />
Kameran kuvamuistina voidaan<br />
käyttää PC-korttistandardin mukaisia<br />
Flash-muistikortteja tai Fujin<br />
SmartMedia -kortteja sovittimen<br />
avulla. Kameraan sovitettavien<br />
muistikorttien kapasiteetti on<br />
suurimmillaan 40 megatavua.<br />
Kuvatiedostot ovat joko pakkaamattomia<br />
TIFF-kuvia tai pakattuja<br />
JPEG-kuvia. Käyttäjällä on<br />
valittavissa kolme eri pakkausastetta,<br />
joiden tuottama kuvanlaatu<br />
yltää vaatimattomasta laadukkaaseen.<br />
Pakkaamattomia kuvia mahtuu<br />
korttimuistiin kortin koosta<br />
riippuen 1 – 16, mutta kaikkein<br />
lievimmälläkin JPEG-pakkauksel-<br />
la kuvatiedostoja mahtuu kortille<br />
jo nelinkertainen määrä.<br />
Kameran CCD-kennon valonherkkyysasetukseksi<br />
on valittavissa<br />
joko ISO 100:aa tai 400:aa vastaava<br />
herkkyys ja niukassa valossa kuvaaminen<br />
onnistuu yhdysrakenteisen<br />
salamalaitteen avulla. Kameran lisävarustekenkään<br />
on liitettävissä<br />
myös erillinen salamalaite, mikä on<br />
myös erinomainen ominaisuus tämän<br />
luokan kamerassa.<br />
Kuvat voidaan siirtää tietokoneeseen<br />
joko PC-kortin avulla tai<br />
liittämällä kamera PC- tai Macintosh-mikron<br />
sarjaporttiin. Kuvat<br />
siirretään mikroon kameran mukana<br />
tulevalla ohjelmalla. Lisävarusteena<br />
on saatavissa sarjakuvauslisäke,<br />
jonka avulla kameralla<br />
voidaan ottaa kuvasarjoja jopa 4,5<br />
kuvan sekuntinopeudella. Lisäke<br />
toimii myös nopeana SCSI-liitäntänä,<br />
jolloin kamera on liitettävissä<br />
tietokoneen SCSI-väylään tai -<br />
ohjaimeen.<br />
Kooltaan suurehko kamera on<br />
yllättävän kevyt ja hieman kömpelöstä<br />
ulkonäöstään huolimatta<br />
varsin mukava käsitellä.<br />
Fujix DS-300 on yksityis- ja harrastelukäyttöön<br />
liian kallis laite,<br />
mutta on omiaan sellaisten yritysten<br />
käyttöön, jotka tarvitsevat laadukasta<br />
kuvamateriaalia nopeasti<br />
hyödynnettävässä digitaalimuodossa.<br />
JUKKA TIKKANEN<br />
■ Fujix DS-300<br />
Keskihintaisen<br />
Fujix DS-300 -<br />
kameran 1,3<br />
miljoonan kuvapisteentarkkuus<br />
takaa varsin<br />
terävät digitaalisetvalokuvat.<br />
Hinta: 14 640 mk, muistikortit 1200-<br />
6000 mk (10-40 Mt)<br />
Valmistaja: Fuji Photo Film Limited,<br />
http://www.fujifilm.com<br />
Maahantuoja: Fuji Finland Oy, puh.<br />
(09) 82 5951, faksi (09) 870 3818,<br />
http://www.fuji.fi<br />
Lyhyesti: Keskiluokan digitaalikamera,<br />
jonka CCD-elementti tuottaa 1280 x<br />
1000 kuvapisteen erottelutarkkuuden.<br />
Monipuolisin säädöin ja ominaisuuksin<br />
varustetussa automaattikamerassa on<br />
kolminkertainen zoom-objektiivi.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 113
Pikakokeet [ohjelmat]<br />
Harmoniaa<br />
kämmenmikroihin<br />
HARMONY 97<br />
Uudenuutukaiset Windows CE -<br />
käyttöjärjestelmällä toimivat kämmenmikrot<br />
on suunniteltu toimimaan<br />
Microsoft Office 95 -ohjelmapaketin<br />
kanssa. Koska varsin<br />
monilla on Microsoftin uuden lisenssipolitiikan<br />
vuoksi hankittuna<br />
Office 97, syntyy tarve sovittaa<br />
kämmenmikron ja pöytämikron<br />
kalenteri- ja osoitetiedot yhteen.<br />
Randsoftin Harmony 97 on tehty<br />
tähän tarkoitukseen.<br />
CE-kämmenmikrojen tiedostoyhteensopivuus<br />
hoidetaan normaalisti<br />
HPC Explorer -ohjelmalla,<br />
mutta Harmony toimii toisella<br />
tavalla. Se lisää itsensä ohjelman<br />
valikoihin, josta tietojen synkronointi<br />
on helppo käynnistää samalla<br />
kun käyttää ohjelmaa.<br />
Harmony on toistaiseksi saatavissa<br />
seuraaviin ohjelmiin, joita<br />
ovat Symantecin ACT! 3.0, Microsoft<br />
Outlook 97, Lotus Organizer<br />
97 ja ECCO Pro 4.0. Kokeilimme<br />
ohjelmaa sekä Microsoft Outlookin<br />
että Lotus Organizerin kanssa.<br />
114 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Harmony toimii kuten luvataankin.<br />
Valikossa on erilaisia<br />
mahdollisuuksia synkronoida tietonsa<br />
joko automaattisesti aina,<br />
kun kämmenmikro liitetään yhteyteen<br />
pöytäkoneen kanssa tai ainoastaan<br />
haluttaessa. On myös<br />
mahdollista ainoastaan tuoda tai<br />
viedä tietoa koneesta toiseen.<br />
Täydellistä tietojen synkronointia<br />
käytettäessä ohjelma siirtää ensin<br />
tiedot toisesta koneesta toiseen<br />
koneeseen ja ryhtyy sitten vertailemaan<br />
niitä. Kaksinkertaiset tiedostot<br />
se poistaa automaattisesti<br />
niin haluttaessa. Tämä merkitsee<br />
myös sitä, että tietojen synkronointi<br />
kestää kohtalaisen kauan.<br />
Harmony tarjoaa myös monipuolisia<br />
mahdollisuuksia suodattaa<br />
ja valita synkronoitavaa tietoa<br />
esimerkiksi päivämäärien mukaan,<br />
jolloin vanhempaa tietoa ei<br />
tarvitse aina erikseen verrata kummassakin<br />
koneessa. Ohjelma kertoo<br />
myös erikseen, onko kaikki<br />
tieto siirtynyt oikeassa muodossa.<br />
Ohjelmaa kokeiltaessa tietojen<br />
synkronointi Microsoft Outlookin<br />
Multimediamuistio<br />
NIKON COOLPIX 300<br />
igitaaliset kamerat on usein<br />
Dmielletty perinteisen filmille<br />
kuvaavan kameran korvaajaksi.<br />
Digitaalikameroiden laatu on siihen<br />
yhä keskimäärin kehno, mutta<br />
kuvia tallentavan digitaalisen<br />
laitteen voi ajatella toisinkin. Tunnettu<br />
kameravalmistaja Nikon nimittääkin<br />
uutta digitaalikameraansa<br />
multimediamuistioksi.<br />
CoolPix 300 on rakenteeltaan<br />
litteä, lompakon tai muistikirjan<br />
oloinen laite, jonka voi hyvin sujauttaa<br />
taskuun, salkkuun tai käsilaukkuun<br />
siinä kuin käsipuhelimenkin.<br />
Suuren osan laitteen tilavuudesta<br />
vievät paristot. Ilman paristoja<br />
CoolPix painaa 240 grammaa.<br />
Kuvan tarkkuus on tavanomaiset<br />
640 x 480 kuvapistettä.<br />
Muistia laitteessa on neljä megatavua.<br />
Se riittää 66:lle parhaan laadun<br />
kuvalle, joilla pakkaussuhde<br />
on noin 1/10. Vaihtoehtona on<br />
puolta tiukempi JPEG-pakkaus.<br />
Kuvia voi selata ja katsella kameran<br />
omalla värillisellä TFT-näytöllä.<br />
Kuvien lisäksi CoolPix tallettaa<br />
myös ääntä. Ilman kuvia sitä mahtuu<br />
muistiin 17 minuuttia. Lait-<br />
teen muistiin voi myös piirtää tai<br />
kirjoittaa tekstiä, joka tallentuu<br />
kuvaksi. Ääni voi olla kuvan liitteenä,<br />
samoin piirros, jolloin se on<br />
kuvan päällä. Piirtää voi mukana<br />
tulevalla pienellä kynällä, jolla<br />
myös ohjataan kameran toimintoja<br />
näytön valikoista. Poikkeuksellisen<br />
suuri, 50 x 38 millimetrin kokoinen<br />
näyttö tunnistaa kynän<br />
paineen.<br />
Mikrotietokoneeseen CoolPix<br />
liitetään joko SCSI-väylällä tai sarjaliikennekaapelilla.<br />
Koelaitteessa<br />
oli vain sarjakaapeli, joka osoittautui<br />
luotettavaksi, mutta tavattoman<br />
hitaaksi. Yhden kuvan siirtoaika<br />
oli noin 70 sekuntia, joten<br />
täyden kameran tyhjentämiseen<br />
tällä tavoin menee peräti reilu<br />
tunti.<br />
Kuvien valotus toimi hyvin,<br />
mutta laukaisu oli hankalaa. Laukaisupainike<br />
oli tunnoton ja oli<br />
vaikea tajuta, milloin kamera kuvan<br />
otti. Kamera oli mahdollista<br />
laukaista myös TFT-näytöltä, jolta<br />
kuvan otto tapahtui heti ja tuntuma<br />
oli hyvä.<br />
Muuten multimediamuistion<br />
käyttö oli sujuvaa ja helppoa. Valikkopohjainen<br />
toiminta oli loogi-<br />
Harmony synkronoi CE-kämmenmikron ja tunnetuimpien kalenteriohjelmien<br />
tietoja.<br />
kanssa sujui ilman ongelmia. Lotus<br />
Organizerin kanssa piti ensin<br />
sulkea se tiedosto, johon tietoa haluttiin<br />
siirtää, ennen kuin tiedot<br />
siirtyivät. Sen jälkeen kaikki sujui<br />
kunnolla, lukuunottamatta sitä,<br />
että jotkin tiedot esiintyivät kämmenmikrossa<br />
kaksinkertaisina.<br />
Randsoft tarjoaa ilmaisen 30 päivän<br />
koeajan ohjelman hankintaa<br />
harkitseville. Kokeiluversio on haettavissa<br />
yrityksen websivuilta. Ohjelmaan<br />
kannattaa tutustua, koska<br />
ohjelma tekee sen minkä lupaa, ja<br />
nen, ja sillä oli helppo tarkistaa<br />
kuvan onnistuminen ja pyyhkäistä<br />
huonot kuvat pois. Äänen tallettaminen<br />
kävi yksinkertaisesti mikrofoninapin<br />
painamisella.<br />
Kuvat siirrettiin mikroon<br />
TWAIN-liittymällä, joka sarjaliikennekaapelin<br />
kanssa toimi tahmaisesti.<br />
Pelkkä pienoiskuvien<br />
saaminen kuvaruudulle kesti kauan,<br />
ja liittymäohjelma luki pienoiskuvat<br />
joka kerta uudelleen,<br />
kun TWAIN avattiin. Kuvat oli<br />
mahdollista hakea joko kuvaohjelmaan<br />
tai kopioida suoraan kiintolevylle.<br />
koeaikakin on kyllin pitkä kelvollisten<br />
kokeilujen tekemiseksi.<br />
VEIKKO REKUNEN<br />
■ Harmony 97<br />
Hinta: ilmainen 30 päivän kokeiluversio<br />
valmistajan kotisivuilta, $39.95+postikulut<br />
levykkeiden ja käsikirjan kanssa<br />
Valmistaja: Randsoft,<br />
http://www.randsoft.com<br />
Maahantuoja: ei maahantuojaa<br />
Lyhyesti: Kalenteri- ja osoitetietojen<br />
synkronointiohjelma CE-kämmenmikrojen<br />
ja pöytäkoneiden välille uusimpiin<br />
ohjelmaversioihin, joita CE-mikrojen oma<br />
siirto-ohjelma ei tunnista.<br />
Nikonin digitaalikamera tallentaa<br />
kuvien lisäksi ääntä ja piirroksia,<br />
minkä vuoksi sitä kutsutaan<br />
multimediamuistioksi.<br />
Akkujen lataus kesti suunnilleen<br />
kameran kuvaamisen täyteen.<br />
Seuraavaksi akut tyhjenivät yhdellä<br />
kuvien imurointikerralla sarjaliikennekaapelin<br />
kanssa. Verkkolaite<br />
ja laturi ovatkin välttämättömät<br />
lisähankinnat, sillä paristoja<br />
on turha tuhlata etenkään kuvien<br />
imurointiin kamerasta.<br />
Tarkkuutensa puolesta CoolPix<br />
300 sopii <strong>Internet</strong>-kuvitukseen ja<br />
pienikokoiseen mustetulostamiseen.<br />
Painotöihin tarkkuus ei riitä.<br />
Audiovisuaaliseksi muistioksi<br />
CoolPix on näppärä laite, jonka<br />
kapasiteettikin on riittävä.<br />
ANTERO ALKU<br />
■ Nikon CoolPix 300<br />
Hinta: 6200 mk<br />
Valmistaja: Nikon Corporation,<br />
http://www.nikon.co.jp<br />
Maahantuoja: Nikon Svenska Ab Suomen<br />
toimisto, puh. (09) 566 0060, faksi<br />
(09) 5660 0626<br />
Lyhyesti: Muistikirjan kokoinen digitaalikamera<br />
VGA-tarkkuudella sekä äänen<br />
ja piirrosten talletuksen mahdollisuudella.<br />
Hyvä kuvan laatu ja suurikokoinen<br />
TFT-näyttö.
Luettu&katsottu [kirjat][CD]<br />
YLEISTEOS NT:STÄ<br />
Windows NT 4 – käyttäjän<br />
käsikirja<br />
Petteri Järvinen<br />
702 sivua, 325 mk<br />
WSOY 1997<br />
ISBN 951-0-21372-1<br />
http://www.wsoy.fi,<br />
www.pjoy.fi<br />
Petteri Järvisen aiemmat kirjat<br />
kattavat DOS-, Windows<br />
3.1-, OS/2- ja Windows 95 -<br />
käyttöjärjestelmät. Uusimman<br />
kirjan myötä on vuorossa<br />
Windows NT, joka on<br />
viime aikoina yleistynyt voimakkaasti<br />
varsinkin yrityksissä,<br />
mutta jonkin verran<br />
myös kotikäytössä.<br />
Kirja käsittelee NT:tä sekä<br />
työasema- että palvelinkäytössä.<br />
Koska NT on käyttöliittymältään<br />
hyvin samanlainen<br />
kuin Windows 95, on<br />
Järvinen jättänyt työpöydän,<br />
apuohjelmien ja muiden perustoimintojen<br />
käsittelyn vähemmälle.<br />
Näistäkin asioista<br />
on kyllä omat lukunsa, mutta<br />
esimerkiksi kolmesta eri<br />
tavasta kopioida tiedostoja<br />
hiirellä esitellään vain yksi.<br />
Kirjassa on keskitytty<br />
Windows 95:stä puuttuviin<br />
ominaisuuksiin. Järvinen<br />
esittelee aluksi NT:n arkkitehtuuria<br />
ja eroja aiempiin<br />
käyttöjärjestelmiin. Muiden<br />
lukujen aiheita ovat tulostimet<br />
ja fontit, komentorivi ja<br />
DOS-ohjelmat, konfigurointi,<br />
toiminnan seuranta, levyjen<br />
ja tiedostojärjestelmien<br />
hallinta, verkkojen perusarkkitehtuuri<br />
ja käyttö, kansioiden<br />
jakaminen, käyttöoikeudet,<br />
käyttäjätunnukset sekä<br />
käyttäjäprofiilit, TCP/IP,<br />
modeemikäyttö, WWWpalvelu,<br />
varmuuskopiointi,<br />
rekisteri ja joitakin virityksiä<br />
sekä asentaminen. Lukuja<br />
on yhteensä 24.<br />
Edellisen kappaleen lista<br />
on pitkä ja myös kirjan sisällysluettelo<br />
on 22 sivun mittainen.<br />
Sen alkuun olisikin<br />
kaivannut sivun mittaista tiivistettyä<br />
versiota. Kirjan ulkoasu<br />
ja teksti on huoliteltua,<br />
joskin harvakseltaan<br />
tekstin seassa on lauseenpätkiä<br />
kuten ”tunnus se sisältää”.<br />
Teoksen kuvaruutukaappaukset<br />
ovat englanninkielisestä<br />
versiosta, samoin tekstissä<br />
olevat viittaukset käyttöliittymään.<br />
Useimmissa<br />
tekstiviittauksissa Järvinen<br />
on uutterasti liittänyt mukaan<br />
myös suomenkielisen<br />
ohjelmaversion käyttämän<br />
tekstin.<br />
Kirjan asiasisällössä on<br />
hieman virheitä. Alun arkkitehtuuriosassa<br />
oli 20 sivulla<br />
17 virhettä, joskin puolet<br />
virheistä on niin pieniä, että<br />
niiden merkitys lukijalle on<br />
olematon. Myöhemmissä<br />
luvuissa virheiden osuus pienenee.<br />
Kirjalla on oma<br />
www-sivu osoitteessa<br />
www.pjoy.fi. Siellä on lista<br />
löydetyistä virheistä korjauksineen,<br />
tosin tätä syyskuussa<br />
kirjoitettaessa merkintöjä<br />
oli vasta yksi.<br />
Järvisen käyttämät termit<br />
ovat paikka paikoin ristiriidassa<br />
yleisesti käytettyjen käsitteiden<br />
kanssa. Järvinen<br />
muun muassa tuomitsee<br />
NT-lyhenteen käytön, koska<br />
tuotteen oikea nimi on Windows<br />
NT. Järvinen kertoo<br />
kuitenkin kappaletta aiemmin<br />
itse käyttävänsä Windows<br />
95:stä koko kirjassa<br />
termiä Windows.<br />
Kirja käy läpi suunnilleen<br />
kaikki NT-tukihenkilön tai<br />
pääkäyttäjän tarvitsemat<br />
osa-alueet. 700 sivuun ei<br />
kuitenkaan mahdu kattavaa<br />
esitystä laajan käyttöjärjestelmän<br />
kaikista osista, joten<br />
moni aihe käsitellään vain<br />
lyhyesti. Varsinkin palvelintoimintojen<br />
kohdalla teoksessa<br />
on enemmän toimintojen<br />
läpikäyntiä kuin näkemystä<br />
tai ohjeita siitä, miten<br />
hallinta kannattaisi järjestää.<br />
Vaikka kirjan painotus on<br />
yleiskuvan antamisessa, on<br />
joukossa myös yksityiskohtia<br />
ja hyödyllisiä niksejä. Varsinkin<br />
komentorivin käyttö<br />
ja hallintakomennot sekä<br />
monet Resource Kitin apuohjelmat<br />
ovat ilahduttavan<br />
hyvin esillä. Toisaalta esimerkiksi<br />
Task Managerin<br />
käynnistystavoista näppärintä<br />
(Ctrl-Shift-Esc) ei kirjasta<br />
löydy ja joissakin kohdissa<br />
saatetaan jokin asia opettaa<br />
Windows 95:n tapaan, vaikka<br />
NT:ssä olisi parempikin<br />
tapa.<br />
Kaiken kaikkiaan kirja<br />
muodostaa tasapainoisen<br />
kokonaisuuden. Järvisen kirjan<br />
avulla aloitteleva käyttäjä<br />
oppii tuntemaan NT:tä ja<br />
myös edistyneempi käyttäjä<br />
saa paljon lisää tietoa.<br />
SAKARI KOUTI<br />
SYLIN TÄYDELTÄ<br />
NT:TÄ<br />
Windows NT 4.0 – tehokäyttäjän<br />
opas, osat 1 ja 2<br />
Jyrki Kivimäki<br />
1329 sivua, 365 mk ja 1132<br />
sivua, 365 mk<br />
Suomen Atk-kustannus Oy<br />
1997<br />
ISBN 951-762-445-X ja 951-<br />
762-446-8<br />
http://www.satku.fi<br />
Jyrki Kivimäki on viime<br />
vuosina haastanut Petteri<br />
Järvisen aseman Suomen<br />
tuotteliaimpana mikrokirjailijana.<br />
Jyrki on jo aiemmin<br />
tehnyt kirjan Windows<br />
NT:n kolmosversiosta. Seuraavaksi<br />
oli luonnollisesti<br />
kohteena nelosversio. Yhteissivumäärä<br />
on jo 2500,<br />
joka on jaettu kahdeksi<br />
muutaman kuukauden välein<br />
ilmestyneeksi kirjaksi.<br />
Näinkin lukijaa uhkaa vielä<br />
”tenniskyynärpää”.<br />
Kivimäen kirjat ovat Järvisen<br />
teoksiakin insinöörimäisempiä<br />
sekä hyvässä että<br />
pahassa. Osa 1 pyrkii kattamaan<br />
NT-työaseman ja osa<br />
2 palvelimen. Näiden kahden<br />
tuotteen ominais<strong>uudet</strong><br />
ovat kuitenkin suurimmaksi<br />
osaksi yhteisiä, joten kahdessa<br />
kirjassakin on päällekkäisiä<br />
asioita.<br />
Osassa 1 on aluksi omat<br />
lukunsa NT:n yleisille piirteille<br />
ja asennukselle, sitten<br />
käydään läpi Ohjauspaneelin<br />
toiminnot, apuohjelmat ja<br />
pääkäyttäjän apuohjelmat.<br />
Käyttöliittymä ja käyttö käydään<br />
läpi hyvinkin tarkasti<br />
yli 200 sivun voimin. Luku<br />
alkaa Enter-näppäimen toiminnasta<br />
ja päättyy erilaisiin<br />
käyttöliittymän virityksiin<br />
NT:n Rekisteriä muokkaamalla.<br />
Tosin yksityiskohtana<br />
Task Managerin käynnistys<br />
painamalla Ctrl-Shift-Esc<br />
puuttuu, kuten Järvisenkin<br />
kirjassa. Muiden lukujen aiheita<br />
ovat sovellukset, tietojen<br />
siirto, tulostaminen,<br />
multimedia, verkko, tietoliikenne,<br />
<strong>Internet</strong>, kannettavat<br />
mikrot sekä ylläpito.<br />
Osa 2:n ensimmäinen viidennes<br />
toistaa luvut asennuksesta,<br />
Ohjauspaneelista<br />
ja käyttöliittymästä. Näiden<br />
sisältö tosin poikkeaa monissa<br />
kohdin osasta 1 ja luku<br />
käyttöliittymästäkin on enää<br />
kahdeksan sivua. Lopuissa<br />
luvuissa käsitellään käyttäjien<br />
hallintaa, verkkopalveluita,<br />
TCP/IP:tä oheispalveluineen,<br />
<strong>Internet</strong>-palveluita,<br />
rekisteriä, tietoturvaa sekä<br />
lopuksi jälleen ylläpitoa.<br />
Myös näissä luvuissa on<br />
päällekkäisyyttä osan 1 kanssa,<br />
mutta käsittelytapa on<br />
suuntautunut palvelimiin.<br />
Kivimäen kirjoissa on<br />
enemmän huolimattomuusvirheitä<br />
kuin Järvisellä, teks-<br />
TIETOKONE<br />
tissä on joitakin kirjoitusvirheitä<br />
ja osa kuvaruutukaappauksista<br />
on venähtänyt.<br />
Kirjan nimestä esitetään kolme<br />
eri versiota ja taitto on<br />
levoton.<br />
Asiavirheitä tuntuisi olevan<br />
hieman vähemmän kuin<br />
Järvisellä, tosin koelaskenta<br />
alun arkkitehtuuriluvussa<br />
tuotti yhtä suuren tuloksen,<br />
eli noin yksi virhe sivu kohden.<br />
Järvisellä puolet virheistä<br />
oli pieniä. Kivimäellä taas<br />
puolet virheistä on sellaisia,<br />
että kirjoittaja ilmeisesti tarkoittaa<br />
oikeaa asiaa, mutta<br />
onnistuu muotoilemaan sen<br />
vääräksi.<br />
Windows NT 4.0 - tehokäyttäjän<br />
oppaan kuvaruutukaappaukset<br />
ja termit ovat<br />
NT 4.0:n suomenkielisestä<br />
versiosta, mutta tekstissä<br />
mainitaan myös englanninkieliset<br />
muodot. Koska palvelinta<br />
ei ole lainkaan suomennettu,<br />
ovat osan 2 kuvaruutukaappaukset<br />
taas englantia.<br />
Kuten Järvisen kirjasta,<br />
myös Kivimäeltä kokenutkin<br />
käyttäjä oppii useita vinkkejä.<br />
Suureen sivumäärään<br />
mahtuu uskomattoman paljon<br />
asiaa. Päällekkäisyys tosin<br />
vaivaa Kivimäen teosta.<br />
Jo osassa 1 selitetään kansioiden<br />
ja tiedostojen käyttöoikeudet<br />
moneen kertaan.<br />
Neljän rivin kappale siitä,<br />
että eri ryhmien kautta tulevat<br />
käyttöoikeudet summataan<br />
yhteen, on laitettu<br />
osaan 1 peräti kahdeksan<br />
kertaa! Kaiken lisäksi asia on<br />
vielä noilla riveillä esitetty<br />
harhaanjohtavasti.<br />
Edellä on pyritty kokoamaan<br />
kirjan kaikki puutteet,<br />
jolloin lopputulos saattaa<br />
kuulostaa liiankin negatiiviselta.<br />
Kirjoissa on melko kattavat<br />
referenssit NT:n tavallisista<br />
ja verkkokomennoista.<br />
Kivimäen kaksiosainen<br />
kirja soveltuu paremmin referenssiksi<br />
kuin kannesta<br />
kanteen luettavaksi oppaaksi.<br />
Ensimmäistä osaa voi vielä<br />
kotikäyttäjäkin hyödyntää,<br />
mutta toinen osa on tehty<br />
vain yrityskäyttöön.<br />
SAKARI KOUTI<br />
MARRASKUU 1997 117
Luettu&katsottu [kirjat][CD]<br />
VÄRIKÄSTÄ MAA-<br />
ILMANMATKAILUA<br />
Pieni maailmanmatkaaja<br />
Hinta: 395 markkaa<br />
Alkuperäisen version valmistaja:<br />
Dorling Kindersley,<br />
http://www.dk.com<br />
Suomenkielisen version valmistaja:<br />
Helsinki Media<br />
Puh. (09) 120 670, faksi (09)<br />
120 5680,<br />
http://multimedia.helsinkimedia.fi<br />
Dorling Kindersley on maailman<br />
menestyneimpiä lastenkirjakustantajia<br />
ja ajan myötä<br />
yhtiöstä on tullut myös yksi<br />
merkittävimmistä lasten<br />
multimediateosten kustantajista<br />
maailmassa. Dorling<br />
Kindersleyn multimediateoksia<br />
tuotetaan nykyään hieman<br />
samalla otteella kuin<br />
Disneyn animaatiofilmejä:<br />
tuotteita suunniteltaessa ja<br />
tuotettaessa otetaan huomioon<br />
useiden kansallisten versioiden<br />
valmistaminen.<br />
118 TIETOKONE MARRASKUU 19977<br />
Suomessa Dorling Kindersleyn<br />
”lokalisoituja” multimediatuotteita<br />
on ryhtynyt<br />
kustantamaan Helsinki Media.<br />
Valmiiksi tuotettua sisältöä<br />
suomeksi toteuttamalla<br />
Helsinki Media onkin pystynyt<br />
tuomaan Suomen pienille<br />
multimediamarkkinoille<br />
suurella rahalla toteutettuja<br />
suomenkielisiä tuotteita.<br />
Pieni maailmanmatkaaja<br />
opettaa 5-10-vuotiaille lapsille<br />
maantietoa. Tietoa kerätään<br />
matkailemalla. Matkan<br />
lähtöpisteenä on oma huone,<br />
josta matkakohteita voi valita<br />
joko tarkastelemalla maailmankarttaa<br />
tai valitsemalla<br />
haluamansa maan huoneen<br />
seinällä roikkuvasta maaluettelosta.<br />
Matkoillaan käyttäjä kerää<br />
luomaansa passiin leimoja.<br />
Leimojen kerääminen muodostaa<br />
kehyskertomuksen:<br />
keräämällä tarvittavan määrän<br />
leimoja käyttäjä ”valmistuu”<br />
maailmanmatkaajaksi.<br />
Pienessä maailmanmatkaajassa<br />
maita voi tarkastella<br />
joko värikkäänä<br />
kulttuurikarttana tai<br />
maantieteeseen keskittyvän<br />
näkymän avulla.<br />
Leimojen keräämisen lisäksi<br />
lapsi voi lähettää vierailemistaan<br />
maista postikortteja takaisin<br />
kotiin. Kortit kerääntyvät<br />
oman huoneen ilmoitustaululle.<br />
Pientä maailmanmatkaajaa<br />
voi käyttää myös<br />
eräänlaisena moninpelinä.<br />
Kun jokainen käyttäjä luo<br />
matkansa alussa oman passinsa,<br />
voi postikortteja eri<br />
puolilta maailmaa lähettää<br />
myös muille passin tehneille<br />
käyttäjille.<br />
Matkaillessaan käyttäjä voi<br />
tarkastella maailmaa koristellun<br />
ja värikkään ”kulttuurikartan”<br />
tai pelkästään valtioiden<br />
rajat näyttävän kartan<br />
avulla. Värikkäämpi kartta sisältää<br />
suuren määrän tietoiskuja<br />
eläimistä ja ilmiöistä.<br />
Tietoiskut aktivoituvat klikattaessa<br />
kartan kuvia. Suurin<br />
osa tietoiskuista on staattisia<br />
tekstiruutuja, mutta mukana<br />
on myös muutamia animoituja<br />
ja selostuksella varustettuja<br />
tietopaketteja.<br />
Graafisesti Pieni maailmanmatkaaja<br />
on värikäs ja<br />
runsas. Karttanäkymässä on<br />
loputtomasti klikattavia kohteita.<br />
Sama pätee maailmanmatkaajan<br />
huoneeseenkin:<br />
lähes kaikki huoneen esineet<br />
(jopa tapetit) reagoivat hiiren<br />
klikkaukseen. Paikka paikoin<br />
yltäkylläisyys alkaa aikuiskäyttäjälle<br />
olla jopa liiallista,<br />
mutta lapselle runsas näkymä<br />
on aarreaitta.<br />
Äänimaailmaan on kiinnitetty<br />
runsaasti huomiota ja<br />
tuloksena onkin yksi runsaimmista<br />
äänimaisemista,<br />
joita lasten multimediatuotteisiin<br />
on toteutettu. Tehosteet<br />
eivät ole pelkkää tylsää ja<br />
toistuvaa tingeltangelia vaan<br />
huolella suunniteltuja ja toteutettuja<br />
efektejä. Pienen<br />
maailmanmatkaajan suomenkielinen<br />
kerronta on<br />
myös laadukasta. Ääninä on<br />
aikuisen yleiskertojan lisäksi<br />
käytetty kahta kouluikäistä<br />
lasta, jotka lukevat tietoja<br />
maista ja kaupungeista luontevasti<br />
ja pikkuvirheistä välittämättä.<br />
Pienen maailmanmatkaajan<br />
suunnittelussa on ilmeisesti<br />
pyritty mahdollisimman<br />
helppoon käytettävyyteen eliminoimalla<br />
valikot. Useimmissa<br />
tapauksissa ratkaisu<br />
toimiikin, mutta joitakin hieman<br />
kiistanalaisia keksintöjä<br />
toteutukseen on silti jäänyt.<br />
Pienen maailmanmatkaajan<br />
alkuperäisversiosta on lisätietoja<br />
Dorling Kindersleyn<br />
englanninkielisillä WWW-sivuilta.<br />
Pakkauksessa kehotetaan<br />
käyttäjää vierailemaan<br />
myös Helsinki Median multimedia-osaston<br />
sivuilla, mutta<br />
ainakaan lehden painoon<br />
mennessä näillä sivuilla ei ollut<br />
mitään tietoa Pienestä<br />
maailmanmatkaajasta.<br />
KARI HAAKANA<br />
A.D.A.M - THE<br />
INSIDE STORY<br />
Hinta: 395 markkaa<br />
Valmistaja: A.D.A.M software<br />
Inc., http://www.adam.com<br />
Maahantuoja: PLAN 1 Oy, puhelin<br />
(03) 2230 777, faksi (03)<br />
2233 234, http://www.plan1.fi<br />
A.D.A.M The Inside Story -<br />
teoksen avulla pääsee tutustumaan<br />
monipuolisesti ihmiskehon<br />
salaisuuksiin. Mo-<br />
nimutkaisen aiheen käsittelyä<br />
helpottaa, että tekijöiden<br />
asenne käsiteltävään aiheeseen<br />
on melko viihteellinen.<br />
Animaatio-osuudessa, johon<br />
päästään päävalikon<br />
kautta, tutustutaan käytännön<br />
esimerkkien avulla ihmiskehon<br />
toimintaan. Heiveröistä<br />
animaatiota on onneksi<br />
höystetty humoristisella<br />
kerronnalla, jonka ansiosta<br />
osuutta jaksaa katsoa useamminkin<br />
kuin kerran. Hyvin<br />
valitut käytännön esimerkit<br />
helpottavat asioiden omaksumista.<br />
Suomalaista käyttäjää ilahduttaa<br />
englanninkielisten<br />
anatomian termien ääntämisosuus.<br />
Kaikkien teoksessa<br />
esiintyvien termien ääntämistä<br />
voi harjoitella klikkaamalla<br />
haluttua termiä, jolloin<br />
kuulee korrektin ääntämisasun.<br />
Harmi vain, että<br />
tästä osuudesta ei pääse suoraan<br />
sanastoon, jossa termit<br />
selitetään. Hakutoiminnot<br />
ovat kelvolliset, sillä myös sananosia<br />
voi hakea.<br />
Teoksessa on myös tietokilpailuosuus.Tavanomaistenkolmivaihtoehtoarvauksien<br />
lisäksi käyttäjän tulee<br />
yrittää jatkaa virkkeitä mahdollisimmantotuudenmukaisesti.<br />
Tietokilpailun avulla<br />
voi helposti testata oppineisuutensa<br />
tasoa.<br />
Kolmiulotteisesti mallinnettujen<br />
kehonosien kääntely<br />
on ohjelman ehkäpä asiallisin<br />
osuus. Tässä osuudessa kehon<br />
eri osia voi kääntää eri<br />
akseleiden suhteen. Katseltavia<br />
osia voi myös suurentaa,<br />
mutta bittikarttakuvat kärsivät<br />
suurennoksesta niin paljon,<br />
ettei toiminto juurikaan<br />
täytä tehtäväänsä.<br />
Varsinaisen tiedon lisäksi<br />
teoksessa on kevyempääkin<br />
viihdettä. Ohjelma sisältää<br />
muun muasssa erillisen oh-<br />
A.D.A.M - the inside story esittelee ihmisen kehon toimintaa<br />
humoristisella otteella. Suomenkielisen käyttäjän<br />
paneutumista voi vaikeuttaa englannin kieli, jonka<br />
lääketieteellinen terminologia lienee monelle vierasta.<br />
jelman, jossa pääsee kokoamaan<br />
esimerkiksi ihmisen<br />
kättä. Pala palata koottava<br />
käsi on hyvä osoitus käytännön<br />
esimerkin voimasta uuden<br />
asian opiskelussa.<br />
A.D.A.M:in käyttöliittymä<br />
on hieman sekavasti toteutettu.<br />
Toimintopainikkeiden<br />
toiminnot voivat muuttua<br />
kesken käytön eivätkä käytetyt<br />
symbolit aina ole täysin<br />
yksiselitteisiä. Graafinen ulkoasu<br />
ei juuri säväytä. Amerikkalaiseen<br />
tapaan käyttäjät<br />
voivat varjella lapsiaan tarpeettomalta<br />
tiedolta peittämällä<br />
ihmishahmojen sukupuolielimet<br />
viikunanlehdillä.<br />
Englanninkielisyydestään<br />
ja pienistä suunnitteluvirheistään<br />
huolimatta<br />
A.D.A.M:ista on varmasti<br />
apua fysiologian perusteiden<br />
selvittämiseen peruskoulutasolla.<br />
TUOMAS KARHU
Näköaloja<br />
Jukka Nortio on Tietokone-lehden toimituspäällikkö.<br />
Päivästä toiseen saamme katsoa<br />
työpaikoilla ja usein vielä kotonakin<br />
noita rumia kantikkaita<br />
laatikoita. Vai pitääkö joku nykyistä<br />
harmaata mikroarkkitehtuuria<br />
viehättävänä? Toisin on saksien, vasaroiden,<br />
autojen ja imureiden kohdalla.<br />
Niissä ergonomisuus ja design yhdistyvät<br />
toiminnallisuuteen ja tehokkuuteen. Miksei<br />
siis mikroissa?<br />
Johtuuko tämä mikronkäyttäjien hiljainen<br />
hyväksyntä perusteettomasta kunnioituksesta<br />
mikrojen mystistä maailmaa<br />
kohtaan vai onko syynä vain tottumus<br />
”näinhän on aina ollut”?<br />
Valtavirrasta poikkeavia yrittäjiä on<br />
vuosien varrella tosin ollut. Compaq tarjosi<br />
ensimmäisistä 386-mikroista puukuorisia<br />
toimitusjohtajamalleja. Schneiderilla<br />
oli 1990-luvun alussa kirjahyllyyn siististi<br />
pystymallisia pienikoteloisia mikroja.<br />
Kotimikroissa mustat Indianat ja viime<br />
vuonna Suomessakin nähty Acerin malli<br />
ovat piristäviä esimerkkejä, kuinka pienillä<br />
muutoksilla saa omaperäisiä koneita.<br />
Maininnan ansaitsee myös ICL, joka muutama<br />
vuosi sitten markkinoi erivärisiä<br />
joutsenkaulaisia monitoreja MikroMikkojensa<br />
kanssa.<br />
Rojut piiloon<br />
Eniten minua hämmästyttää nykymikroissa<br />
niiden koko. Lähes kaikki peruskokoonpanoissa<br />
tarvittavat komponentit<br />
verkkoliitännästä ääniohjaukseen on sijoitettu<br />
emolevylle. Silti useimmissa halpamallissakin<br />
on neljä–viisi vapaata korttipaikkaa.<br />
Myös tilaa vieviä massamuistipaikkoja<br />
on lähes aina yli tarpeen. Kaikkiin<br />
yrityksen perustyöasemiin tai kotimikroihin<br />
ei tarvita loputonta laajennettavuutta.<br />
Kohtuuttomasti kumarretun laajennettavuuden<br />
hintana ovat mammuttimaiset<br />
pöytä- tai tornikotelot. Onko se komeutta,<br />
kun mikro on kolho rumilus eikä kätevä ja<br />
huomaamaton pizzalaatikko pöydällä?<br />
IBM:n uusimmassa Aptivassa on loistavasti<br />
oivallettu kotien rajalliset tilat ja tarve<br />
saada mikrorumilus piiloon. Koneen keskusyksikkö<br />
on tavalliseen tapaan kookas<br />
tornikotelo, mutta sen saa etäälle työpisteestä<br />
oivan teknisen ratkaisun avulla.<br />
Varsinainen keskusyksikkö voidaan sijoit-<br />
Rumilus pöydälläsi<br />
taa vaikka kaappiin, sillä siitä lähtee kaksi<br />
pitkää kaapelia näyttöön ja sen alla olevaan<br />
pieneen pöytäyksikköön. Pieneen pöytäyksikköön<br />
liitetään näppäimistö, hiiri, kaiuttimet<br />
ja muut oheislaitteet. Myös levykeja<br />
CD-asema sekä laitteen virtakytkin ovat<br />
pöytäyksikössä.<br />
Kerrassaan nerokas oivallus. Samanlais-<br />
ta ratkaisua toivoisin toimistomikrollekin.<br />
On raivostuttavaa vaihtaa levykettä tai<br />
CD-levyä lattialla olevaan tornikoteloiseen<br />
mikroon.<br />
Egronomiaan<br />
innovatiivisuutta<br />
Muotoilu voisi ottaa oppia ergonomiasta,<br />
joka on ollut menestyksekäs markkinavaltti<br />
monelle näytölle, näppäimistölle<br />
ja ohjainlaitteelle.<br />
Olen ihastunut Microsoftin Ergonomic<br />
Keyboardiin ja harjoittelen juuri Esselten<br />
viime keväänä lanseeraaman pystyasentoisen<br />
hiiren käyttöä. Monet himosurffarit<br />
ovat puolestaan jääneet kerrasta Microsoftin<br />
IntelliMousen lumoihin. Kaikissa näissä<br />
tuotteissa on hyvin yhdistetty uudenlainen<br />
muotoilu ergonomiaan.<br />
Mutta tämä ei riitä. Todella rohkeita innovaatioita<br />
kaivataan. On selvää, ettei<br />
tienraivaajan asema ole standardeihin pyrkivällä<br />
alalla helppo, mutta ilman riskinottoa<br />
ei uusia markkinoita avata tai<br />
markkinaosuuksia kasvateta.<br />
Hyvä esimerkki ovat ergonomialtaan ja<br />
designiltaan ihastuttavat litteät nestekide-<br />
näytöt. Niissä yhdistyy esimerkillisesti ergonomia<br />
ja muotoilu. Välkkymättöminä ja<br />
kirkasvärisinä ne ovat kaikinpuolin nykyisiä<br />
putkinäyttöjä parempia. Ne ovat<br />
myös kooltaan ja muotoilultaan ilo silmälle.<br />
Litteän näytön sijoittaminen työpisteeseen<br />
on paljon helpompaa kuin parinkymmenkiloisen<br />
monitorin.<br />
Litteiden näyttöjen hinnat ovat toistaiseksi<br />
kolminkertaisia vastaavankokoisiin<br />
katodisädenäyttöihin verrattuna. Näin siksi,<br />
ettei massamarkkinoita vielä ole.<br />
Designmikrosta<br />
markkinavaltti<br />
Yksi mahdollisuus uudenlaiseen mikrodesigniin<br />
ovat NC- ja NetPC-laitteet. Niiden<br />
ensimmäiset mallit ovat koteloltaan pieniä<br />
ja siistejä. Esimerkiksi Network Computingin<br />
ja IBM:n ensimmäiset NC:t sopivat<br />
mukavasti pöydälle pystyyn monitorin<br />
viereen. NetPC-mallit ovat puolestaan pieniä<br />
perinteisiä pöytäkoteloita. Molemmat<br />
ovat toki toiminnallisesti rajoittuneempia<br />
kuin perinteiset PC:t, mutta niiden antama<br />
virike saattaa herättää myös PC-valmistajat<br />
miettimään uusia rakenneratkaisuja.<br />
On tietenkin selvää, että massamarkkinoilla<br />
kilpailtaessa kovin monipuolinen<br />
tuotesortimentti ei ole mahdollinen, mutta<br />
nykyinen tasapäinen tilanne markkinoilla<br />
ei palvele kenenkään etua. Pelkkä jako<br />
koti- yritysmarkkinoihin ei riitää tulevaisuudessa,<br />
kun valmistajien on kohdistettava<br />
tuotteensa yhä erilaistuville ja vaativimmille<br />
ostajille.<br />
Yrityksissä kiinnitetään kiitettävästi<br />
huomiota kalustukseen, tekstiileihin ja rakennusten<br />
ulkoiseen olemukseen. Samalla<br />
tavalla myös siellä käytettävät mikrot voisivat<br />
viestiä yrityksen imagoa. Mikä valmistaja<br />
laajentaa ensimmäisenä asiakkaan<br />
valinnanmahdollisuuksia koteloihin, niiden<br />
väreihin ja muotoihin?<br />
Pienille mikrovalmistajille tilausmikrojen<br />
tekeminen voisi olla kannattava kilpailukeino<br />
suurien merkkien puristuksessa.<br />
Toisaalta joku suuri maailmanmerkki voisi<br />
hyvin lanseerata ”Meiltä oma nimikkomikro”<br />
-kampanjan.<br />
Kysyntää markkinoilla varmasti on. Nyt<br />
tarvitaan vain rohkeutta nähdä, että rumiluksesta<br />
voi rakentaa kaunottaren.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 121
Miten jaksaa<br />
videoneuvottelu?<br />
Tietotekniikka-alan tuotekonseptit jakautuvat<br />
kolmeen kastiin: voittajiin, putoajiin ja uinujiin.<br />
Lanseerausvaiheessa kaikista pidetään yhtä<br />
paljon melua. Voittajat tunnistaa siitä, että puhetta<br />
riittää vielä seuraavanakin vuonna, mutta<br />
uinujat erottaa putoajista vain tarkalla korvalla.<br />
Videoneuvottelu kuuluu uinujiin: siitä on<br />
kuiskittu vuosikausia. Herääkö se vihdoin?<br />
PERTTI HÄMÄLÄINEN<br />
V ideoneuvottelun<br />
tie 1950luvun<br />
tieteiselokuvien sodanjohtohuoneistasuuryritysten<br />
ja julkishallinnon organisaatioiden<br />
käyttöön on ollut<br />
raskas ja mutkainen. Monet ovat<br />
jo ehtineet kadottaa sinnikkään<br />
kilpailijan näköpiiristään.<br />
Loppuottelu käydään pienissä<br />
yrityksissä ja kuluttajamarkkinoilla.<br />
Tämä kisa on vasta alkanut,<br />
vaikka monet ehtivät välillä<br />
uskoa ottelijan keskeyttäneen.<br />
Videoneuvottelun salaisena aseena<br />
ovat standardit, joiden varassa<br />
lopullinen läpimurto on. Kes-<br />
keisiä standardeja on viisi,<br />
H.320:sta H.324:ään, ja voittoon<br />
tarvitaan menestys ainakin kolmessa<br />
tämän viisiottelun lajeista.<br />
Yhteensopivuus<br />
välttämätön<br />
Videoneuvottelu laskeutui ensimmäisen<br />
kerran tavallisen kuolevaisen<br />
ulottuville 1990-luvun<br />
alkupuolella. Mikrotietokoneille<br />
alkoi tuolloin ilmaantua videokameroiden<br />
liitäntäsovittimia ja<br />
erityisiä laajennuskortteja, koodekkeja,<br />
jotka digitalisoivat analogisen<br />
videoinformaation reaaliajassa<br />
tiedonsiirtoa varten.<br />
Huonona puolena näissä rat-<br />
Verkkosivujen sisältö<br />
PERTTI HÄMÄLÄINEN:<br />
Miten jaksaa videoneuvottelu? .................................................123<br />
UUTISET: .................................................................................125<br />
VERTAILU: Palomuurit..........................................................129<br />
PIKAKOKEET:........................................................................139<br />
■ Lotus Intranet Starter Pack<br />
■ MS Exchange 5.0<br />
YRJÖ BENSON: PC on tulevaisuuden ratkaisu...................142<br />
kaisuissa oli valmistajakohtaisuus,<br />
jonka takia eri ratkaisut eivät<br />
välttämättä toimineet ristiin.<br />
Videoneuvotteluyhteys on kuitenkin<br />
hyödyllisin vieraiden kesken.<br />
Tutut kommunikoivat tehokkaasti<br />
jo puhelimellakin,<br />
koska he osaavat tulkita toistensa<br />
äänensävyihin liittyviä pieniäkin<br />
vihjeitä. Oudompien kanssa keskusteltaessa<br />
ruumiin kielellä on<br />
suurempi merkitys.<br />
Yleistyäkseen videoneuvottelulaitteiden<br />
täytyykin olla yhtä<br />
yhteensopivia kuin äänipuhelimet<br />
ovat tänään. Matkapuhelimista<br />
ei koskaan olisi tullut<br />
myyntimenestystä, elleivät kilpailevat<br />
valmistajat olisi määritelleet<br />
yhteisiä standardeja. Suorastaan<br />
välttämätöntä oli myös,<br />
että NMT:n ja GSM:n kaltaisten<br />
eri tekniikoiden väliset yhteydet<br />
luotiin ja että kännyköillä voi<br />
soittaa myös lankapuhelimiin.<br />
Lähtölaukauksena ISDN<br />
Videoneuvottelun ensimmäinen<br />
suuri standardointiponnistus oli<br />
H.320, joka määritteli ISDN:n<br />
käytön kahden tai useamman<br />
videoneuvottelupisteen välille.<br />
Standardia ja sen alistandardeja<br />
hiottiin vuosikausia, ja lopullinen<br />
ITU-T:n suositus hyväksyttiin<br />
huhtikuussa 1995. H.320 sisältää<br />
tietoliikennemääritysten<br />
lisäksi G.700-standardisarjaan<br />
kuuluvat äänen koodaus- ja pakkausmenettelyt<br />
sekä MPEGiä kevyemmänvideokoodausstandardin<br />
H.261. Yhteensopiviksi hioutuneita<br />
H.320-toteutuksia on<br />
markkinoilla jo runsaasti.<br />
ISDN tarjoaa soveltajalleen<br />
kytkentäisen yhteyden, joka on<br />
digitaalisena häiriötön. Kaista<br />
voidaan valita halutun laatutason<br />
mukaan yhdestä 64 kilobittiä<br />
sekunnissa tarjoavasta ISDN-kanavasta<br />
järjestelmäliittymän<br />
1920 kilobittiin sekunnissa asti.<br />
Tavallisin vaihtoehto on perusliittymän<br />
kaksi kanavaa eli<br />
128 kilobittiä sekunnissa, jolla<br />
saadaan puhuvat päät kohtuulliseen<br />
näköyhteyteen keskenään.<br />
Kolmen yhteenniputetun perusliittymän<br />
kuusi kanavaa eli 384<br />
kilobittiä sekunnissa on jo riittävä<br />
kaista korkealuokkaista videokuvaa<br />
vaativiin sovelluksiin<br />
kuten usean henkilön ryhmän<br />
kuvaamiseen tai kuulovammaisten<br />
käyttämän viittomakielen välittämiseen.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 123
Kun ISDN on nykyään teollisuusmaissa<br />
jo varsin hyvin saatavissa,<br />
ratkaisu on ihanteellinen<br />
yrityskäyttöön. Useallakin rinnakkaisella<br />
kanavalla käytävä<br />
muutaman tunnin neuvottelu<br />
on halpa verrattuna muutaman<br />
hengen delegaation lähettämiseen<br />
Atlantin toiselle puolelle.<br />
Kuluttaja valitsee<br />
modeemin...<br />
ISDN:llä on kuitenkin vielä pitkä<br />
tie kuljettavanaan, ennen kuin se<br />
hyväksytään koteihin. Teleoperaattorit<br />
eivät ole tehneet asennuksen<br />
tilausta mitenkään turhan<br />
helpoksi. Jos asiakas haluaa<br />
pitää vanhat analogiset oheislaitteensa,<br />
kuten puhelimen ja<br />
modeemin eikä investoi saman<br />
tien niiden digitaalisiin vastineisiin,<br />
tiedossa on kuukausittaisia<br />
lisäkustannuksia.<br />
ISDN:ään kohdistuukin merkillisen<br />
kiihkeä vastustus analogisten<br />
modeemien vannoutuneiden<br />
kannattajien taholta. He<br />
valittavat ISDN:n asennusmaksuja<br />
ja lankapuhelinyhteyttäkorkeampiakuukausimaksuja.Kuitenkin<br />
samat<br />
käyttäjät<br />
maksavat<br />
nurisemattamatkapuhelimensa<br />
käytöstä lankapuhelimiin<br />
nähden yhtä lailla korotettuja<br />
maksuja. Liikkuvuuden antama<br />
etu mielletään arvokkaammaksi<br />
kuin ISDN-perusliittymän<br />
tarjoamat kaksi rinnakkaista, nopeaa<br />
ja häiriötöntä yhteyttä.<br />
Modeemien valta-aseman<br />
tähden videoneuvottelu halutaan<br />
tarjota kotikäyttäjille myös analogisilla<br />
yhteyksillä. Maaliskuussa<br />
1996 hyväksytty ITU-T:n suositus<br />
H.324 kattaa tämän vaihtoehdon.<br />
Ensimmäisen sukupolven<br />
tuotteiden yhteensopivuutta<br />
on testailtu tämän vuoden aikana<br />
monissa <strong>messut</strong>apahtumissa.<br />
Analogisten modeemien viimeisin<br />
kunnolla standardoitu laji<br />
on V.34. Tätä nopeammat<br />
V.34+, K56Flex ja X2 kärsivät<br />
yhteensopivuusongelmista eivätkä<br />
yleensä anna luotettavasti nopeampaa<br />
yhteyttä kuin V.34:n<br />
tarjoama 28,8 kilobittiä sekunnissa.<br />
Näistä syistä ja valmistumisajankohdastaan<br />
johtuen<br />
124 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
H.324 standardoi siirtotieksi<br />
V.34-modeemin.<br />
Tällä nopeudella videoneuvottelu<br />
jää vaatimattomaksi elämykseksi.<br />
Kun puheelle joudutaan<br />
varaamaan viisi-kuusi kilobittiä<br />
sekunnissa, videoruutu on<br />
kovin pieni tai päivittyy harvakseltaan,<br />
hitaimmillaan muutaman<br />
kerran sekunnissa.<br />
...ja yritys lähiverkon<br />
Yrityksen sisällä ISDN ei sen sijaan<br />
useinkaan ole järkevin vaihtoehto.<br />
Jotta videoneuvottelu<br />
tuottaisi sisäisessä käytössä, sen<br />
olisi oltava mahdollisimman<br />
monen työntekijän käytettävissä.<br />
ISDN-videoneuvotteluvarustus<br />
on kuitenkin vielä kohtalaisen<br />
hintava, ja ISDN-yhteyden<br />
järjestäminen jokaiseen työpisteeseen<br />
tuntuu tuhlaukselta.<br />
Ovathan mikrot jo lähiverkossa,<br />
miksei se kävisi siirtotieksi?<br />
ITU-T:lla on taas standardiratkaisutarpeeseen.Marraskuussa<br />
1996 hyväksytty<br />
suositus<br />
H.323 määritteleevideoneuvottelunIP-yhteyskäytännöllä<br />
missä<br />
hyvänsä lähiverkossa.<br />
Suositus kattaa myös<br />
yhdysliikenteen H.320- ja H.324laitteisiin,<br />
joten yritys voi laajentaa<br />
jo tekemiensä investointien<br />
käyttöä merkittävästi.<br />
Multimedialiikenteen tuominen<br />
tavalliseen lähiverkkoon herättää<br />
kuitenkin kaksi kaistanleveyteen<br />
liittyvää ongelmaa. Ensimmäinen<br />
on videoneuvotteluiden<br />
muilta sovelluksilta syömä kaista,<br />
toinen on muun liikenteen<br />
purskeisuus, joka voi aika ajoin<br />
katkoa videoneuvotteluita.<br />
Videoneuvotteluiden aiheuttaman<br />
kuormituksen hallitsemiseksi<br />
H.323 määrittelee verkkoon<br />
portinvartijan, laitteen, jolle istuntoja<br />
haluavat videoneuvottelijat<br />
rekisteröityvät ja jolta ne varaavat<br />
tarvitsemansa kaistat. Pääkäyttäjä<br />
voi määritellä rinnakkaisten<br />
videoneuvotteluiden<br />
enimmäiskaistaksi esimerkiksi<br />
kaksi megabittiä sekunnissa, jolloin<br />
verkkoon mahtuu esimerkiksi<br />
viisi 384 kilobittiä sekunnissa<br />
lähettävää neuvottelijaa.<br />
VERKKOSIVUT<br />
Miten jaksaa videoneuvottelu?<br />
Muun liikenteen hallinta onkin<br />
jo vaikeampi ongelma. H.323<br />
määrittelee liikennöinnin tapahtuvaksi<br />
tietosähkepohjaisella<br />
RTP-yhteyskäytännöllä (Real Time<br />
Protocol), joten videoneuvottelu<br />
kulkee teoriassa esimerkiksi<br />
tiedostonsiirtoja joutuisammin.<br />
Menettely ei kuitenkaan takaa<br />
videoneuvottelujen häiriötöntä<br />
palvelua edes IP-verkossa,<br />
ja yritysten lähiverkoissa kulkee<br />
yleensä muutakin liikennettä.<br />
Tätä ongelmaa H.323 ei ratkaise<br />
pitävästi, vaan verkkovastaavan<br />
on järjestettävä videoneuvottelutyöasemille<br />
riittävästi<br />
kaistaa muilla tavoin. Pienessä,<br />
yhden rakennuksen verkossa<br />
käypä ratkaisu on käyttää lähiverkkokytkimiä,<br />
jolloin jaetun<br />
median ongelma poistuu.<br />
Kytkimetkään eivät kuitenkaan<br />
ratkaise suuren, monesta<br />
aliverkosta koostuvan tai usealle<br />
paikkakunnalle ulottuvan verkon<br />
rakentamisongelmaa. Tällöin<br />
käytetään yleensä aliverkot<br />
toisiinsa yhdistäviä reitittimiä,<br />
jotka eivät nykyisellään osaa<br />
priorisoida eri sovelluksilta tulevaa<br />
IP-liikennettä.<br />
Tällainen priorisointiratkaisu<br />
on kuitenkin kiivaan standardoinnin<br />
alla: RSVP (ReSource<br />
ReserVation Protocol) lupaa ratkaista<br />
tämän ongelman. Menettelyn<br />
yksityiskohdat ja koko konseptin<br />
skaalautuvuus ovat kuitenkin<br />
vielä kiivaan debatin kohteena.<br />
Standardin lukkoonlyömisen<br />
jälkeenkin vie aikaa ennen<br />
kuin reitittimet alkavat laajasti<br />
tukea uutta yhteyskäytäntöä. Videoneuvottelu<br />
<strong>Internet</strong>in kaltaisessa<br />
ruuhkaisessa verkossa on<br />
vielä onnenkauppaa.<br />
H.323 toimii siis nykyisissäkin<br />
lähiverkoissa, mutta ei pysty takaamaan<br />
kuvan laatua. Toteutuksia<br />
on kuitenkin jo markkinoilla,<br />
joten konseptin toimivuutta<br />
omassa ympäristössä voi<br />
alkaa testata.<br />
Entä tehokkaat siirtotiet?<br />
Mutta jos ISDN on harvinainen,<br />
modeemi tehoton ja lähiverkko<br />
epäluotettava, mikä olisi kelvollinen<br />
vaihtoehto siirtotieksi? Eikö<br />
luotettavia lähiverkkototeutuksia<br />
löydy?<br />
Alusta pitäen aikakriittisen liikenteen<br />
erikoistarpeet huomioon<br />
ottavien lähiverkkojen standardoimiseksi<br />
on toki tehty yrityksiä.<br />
IEEE:n 802-arsenaalista<br />
löytyy muun muassa National<br />
Semiconductorin tuen turvin<br />
määritelty isokrooninen Ethernet<br />
eli 802.9a, ja HP runnoi<br />
AT&T:n taustatuella 100VG-<br />
AnyLAN-tekniikan 802.12-standardiksi<br />
asti. Ja onhan jo vanhassa<br />
kunnon FDDI:ssä määritelty<br />
myös synkroninen liikennöintitapa<br />
juuri multimediasovelluksia<br />
ajatellen.<br />
Näistä varsinkin ensinmainittu<br />
soveltuu videoneuvottelun<br />
alustaksi hyvin, käyttäähän<br />
isokrooninen Ethernet aikakriittiselle<br />
liikenteelle ISDN-tekniikkaa<br />
omalla lähiverkkoliikenteestä<br />
eristetyllä kanavallaan. 802.9a<br />
toimikin referenssialustana ITU-<br />
T:n H.322-suositusta määriteltäessä.<br />
Kyseinen standardi määrittelee<br />
videoneuvottelun taatun<br />
palvelutason lähiverkoissa.<br />
Mikään näistä lähiverkkotekniikoista<br />
ei kuitenkaan ole yleistynyt<br />
siinä määrin, että videoneuvottelulaitteiden<br />
valmistajat<br />
olisivat innostuneet asiasta.<br />
Entä miten olisi ATM? Kun<br />
ATM:ää muutama vuosi sitten<br />
alettiin markkinoida, tärkeinä<br />
myyntiargumentteina olivat juuri<br />
tarpeen mukaan skaalautuva<br />
kaistanleveys ja yhteyskohtaisesti<br />
määriteltävät takuukaistat. Videoneuvottelua<br />
käytettiin usein<br />
esimerkkinä demonstraatioissa.<br />
ITU-T:n ehtymättömästä<br />
standardivarastosta löytyykin<br />
suositukset videoneuvottelun sovittamiseksi<br />
myös suoraan<br />
ATM:n päälle. H.321 on videokoodaukseltaan<br />
läheistä sukua<br />
edellä mainituille standardeille.<br />
Tätä vanhempi H.310 ottaa<br />
ATM:stä kaiken irti ja määrittelee<br />
HDTV-tasoisen videoneuvottelun<br />
MPEG-koodauksineen.<br />
Kuten sovellusten suorat<br />
ATM-sovitukset yleensäkin, käytännön<br />
toteutukset ovat kuitenkin<br />
toistaiseksi harvinaisia. Lisäksi<br />
ATM:ää videoneuvotteluun<br />
soveltavat valmistajat rakastavat<br />
itse kehittämiään tekniikoita.<br />
Todennäköiseltä vaikuttaakin,<br />
että H.323-pohjaiset ratkaisut<br />
kuljettavat videoneuvotteluliikennettä<br />
IP-yhteyskäytännöllä<br />
myös ATM:ssä. Tekniikkana voi<br />
olla IP, lähiverkkoemulointi tai<br />
MPOA (MultiProtocol Over<br />
ATM). Videoneuvottelun voitto<br />
markkinoilla nojaa siis pelkästään<br />
vahvoihin lajeihin: H.320,<br />
H.323 ja H.324. Muilla on nykyisellään<br />
täyterooli.
Uusi nauha-asema<br />
Tandbergilta<br />
Tandberg Data ASA julkisti uuden Tandberg<br />
TR4 Pro 4/8 GB Travan -nauhaaseman.<br />
Aseman kapasiteetti on neljä gigatavua<br />
ja pakattuna kahdeksan gigatavua. Nauha-aseman<br />
tallennusnopeus on 60 megatavua minuutissa.<br />
Asemassa on RWW-tarkistusominaisuus<br />
(Read-While-Writing), jonka ansiosta varmuuskopiointiin<br />
kuluva aika puolittuu. Nauha-asema<br />
liitetään tietokoneen SCSI-väylään. Tuote on<br />
suunnattu pienyritysten palvelimien varmistusvälineeksi<br />
ja siitä on saatavissa sisäinen ja ulkoinen<br />
malli. Asema tukee Dos-, Windows-, Windows<br />
95-, Windows NT- ja Novell-käyttöjärjestelmiä.<br />
Lisätietoja: Tandberg Data ASA, puh. + 47 22<br />
189 090, faksi + 47 22 189 595, http://www.tandberg.com<br />
Etäkäyttöpalvelin<br />
Ciscolta<br />
Cisco Systems tuo markkinoille suorituskykyisen<br />
Cisco AS5300 access -palvelimen.<br />
AS5300 on suunnattu teleoperaattoreille, <strong>Internet</strong>-palveluntarjoajille<br />
ja suuryrityksille.<br />
Ciscon Universal Access Server -tuoteperheeseen<br />
kuuluva AS5300-palvelin tukee modeemija<br />
ISDN-soittosarjayhteyksiä. AS5300:n sisäänrakennetut<br />
modeemit ja ISDN-pohjaiset kanavat<br />
mahdollistavat jopa 120 samanaikaisen etäkäyttäjän<br />
kytkemisen verkkoon yhdellä puhelinnumerolla.<br />
VERKKOSIVUT<br />
Uutiset<br />
Reitittävät kytkimet tulevat<br />
Kytkinvalmistajat ovat julkistaneet tiheään tahtiin<br />
kytkimiä, joissa kytkentä tapahtuu verkkokerroksen<br />
osoitteen perusteella. Monet valmistajat<br />
käyttävät tästä TCP/IP-reititystä nopeuttavasta<br />
ominaisuudesta nimitystä Layer 3 -kytkentä.<br />
Perinteisissä lähiverkoissa päti 80/20:n prosentin<br />
nyrkkisääntö, jonka mukaan verkon liikenteestä<br />
80 prosenttia on paikallista ja vain 20<br />
prosenttia suuntautuu aliverkon ulkopuolelle.<br />
<strong>Internet</strong>-intranet-liikenteen lisääntyessä vanhat<br />
nyrkkisäännöt eivät enää pidä paikkaansa, ja<br />
uusi tilanne vaatii uudenlaista verkon suunnittelua.<br />
Tärkeä päätös verkkoa suunniteltaessa on valinta<br />
kytkennän ja reitityksen välillä. Uusiin<br />
ASIC-piireihin perustuvat reitittävät kytkimet<br />
ratkaisevat valintapulman, sillä ne tarjoavat yhtä<br />
suuren nopeuden ja alhaisen siirtoviiveen kuin<br />
nykyiset Ethernet-kytkimet, mutta osaavat lisäksi<br />
tehdä OSI-mallin kolmoskerroksen reitityspäätökset.<br />
Kytkinratkaisu 3Comilta<br />
3Com on esitellyt uuden CoreBuilder 3500<br />
Layer 3 -kytkimen. CoreBuilder on ensimmäinen<br />
tuote, jossa on käytetty 3Comin FIRE<br />
(Flexible Intelligent Routing Engine) ASIC -teknologiaa.<br />
FIRE ASIC -teknologia on 3Comin Layer<br />
3 -kytkinarkkitehtuurin perusta ja se mahdollistaa<br />
suuremman kytkentäkapasiteetin huomattavasti<br />
perinteisiä runkoverkkoreitittimiä<br />
edullisemmin.<br />
CoreBuilder 3500 -kytkin sisältää neljä korttipaikkaa,<br />
joihin saa yhteensä 24 Fast Ethernet -<br />
porttia. Kytkin tukee Ethernetiä, Fast Ethernetiä,<br />
Gigabit Ethernetiä, FDDI:tä ja ATM:ää sekä IP-,<br />
AS5300 sisältää sekä 10-BaseT- että nopean lähiverkkoliitännän<br />
mahdollistavan 10/100 Ethernet-portin.<br />
AS5300:n verkkokäyttöjärjestelmä<br />
Cisco IOS mahdollistaa muun muassa salauksen,<br />
Multilink PPP -protokollan ja tiedon<br />
pakkauksen. Palvelin tukee myös multimediapohjaisia<br />
verkkosovelluksia.<br />
Lisätietoja: Cisco Systems Finland, puh. (09)<br />
5305 6763, faksi (09) 1594 3093, www.cisco.com.<br />
56 000 bitin etäkäyttöratkaisu<br />
Shivalta<br />
Shiva on julkistanut pienten ja keskisuurten yritysten<br />
etäkäyttötarpeisiin tarkoitetun LanRover<br />
Power-Up -laitesarjan. Laitteet sisältävät<br />
etäkäytön perustoiminnot ja ovat noin 40 prosenttia<br />
edullisempia kuin LanRover-<strong>tuotteet</strong>.<br />
Shiva julkisti myös LanRover/D56-etäkäyttötuotteen,<br />
jonka ansiosta yrityksen työntekijät<br />
voivat olla etäyhteydessä yrityksen lähiverkkoon<br />
56 000 bitin sekuntinopeudella. LanRover/D56<br />
tulee markkinoille loppuvuoden aikana ja se<br />
maksaa reilut 50 000 markkaa.<br />
Lisätietoja: Shiva Europe Limited, puh. + 46 (0)8<br />
463 1024, faksi +46 (0)8 463 1010,<br />
http://www.europe.shiva.com<br />
IPX- ja Appletalk-protokollia. Laitteen kokonaisläpäisykapasiteetti<br />
on noin 3,6 miljoonaa pakettia<br />
sekunnissa. Noin 50 000 markkaa maksava<br />
CoreBuilder 3500 tulee markkinoille marraskuun<br />
aikana.<br />
Lisätietoja: 3Com Nordic AB, puh. (09) 4354<br />
2067, faksi (09) 455 5166, http://www.3com.com<br />
Vaihtoehto Bay Networksilta<br />
Bay Networks on myös julkistanut reitittävien<br />
kytkinten tuoteperheen. Tuoteperheen nimi on<br />
Accelar ja siihen kuuluu neljä kytkintä. Uudet<br />
kytkimet ovat Accelar 100, Accelar<br />
1100, Accelar 1200 ja Accelar 1250.<br />
Tuotteet perustuvat Bay Networksin kesällä ostaman<br />
Rapid City -nimisen yrityksen kehittämään<br />
teknologiaan. Tuotteet tukevat muun<br />
muassa uutta gigabit Ethernet -teknologiaa.<br />
Lisätietoja: Bay Networks Finland, puh. (09)<br />
6969 2620, faksi (09) 6969 2619, http://www.baynetworks.com<br />
Sadan megabitin<br />
Token Ring tulee<br />
Ethernetin vaihtoehtona sinnitellyt Token Ring -<br />
verkkoarkkitehtuuri on päivittymässä suurempiin<br />
nopeuksiin. Token Ring -verkkoja on käytössä<br />
monissa suuryrityksissä. Erityisen suosittuja<br />
ne ovat pankki- ja vakuutusalalla. Kaksitoista<br />
Token Ring -valmistajaa on IBM:n johdolla perustanut<br />
High-Speed Token Ring Alliance -ryhmän<br />
kehittämään Token Ring -verkon nopeampaa<br />
versiota. Standardiesitys nopeista Token<br />
Ring -verkoista on jo jätetty IEEE:n 802.5-työryhmälle.<br />
High-Speed Token Ring Alliance -<br />
ryhmään kuuluva tanskalainen Olicom pyrkii<br />
varmistamaan sujuvan siirtymisen 100 megabitin<br />
Token-Ringin käyttöön palvelimissa ja verkkokytkimissä.<br />
Nopea Token Ring -teknologia on<br />
sisällytetty Olicomin syyskuussa julkistamaan<br />
CrossFire Token-Ring -kytkimeen ja uusiin<br />
High-Speed Token Ring -palvelinsovittimiin<br />
(HSTR). Uusi High-Speed Token-Ring -teknologia<br />
kasvattaa kaistaleveyden kuudestatoista<br />
megabitistä sataan megabittiin sekunnissa ilman<br />
merkittäviä muutoksia nykyiseen Token Ring -<br />
tekniikkaan. Token Ringin kaistaleveyttä on luvattu<br />
nostaa aina gigatavuun saakka.<br />
High-Speed Token-Ring Alliance pyrkii kehittämään<br />
yhteensopivia, skaalattavia Token-Ringratkaisuja.<br />
Sen työn pohjalta kehitetyt <strong>tuotteet</strong><br />
ovat yhteensopivia olemassa olevien Token-<br />
Ring-pohjaisten tietoverkkojen kanssa.<br />
Lisätietoja: Olicom A/S, puh. +45 270 000,<br />
faksi +45 270 101, http://www.olicom.dk.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 125
LYHYESTI<br />
Ingres-tietokantaohjelmasta uusi<br />
versio<br />
Computer Associatesin Ingres-tietokantaohjelmasta<br />
on ilmestynyt uusi versio OpenIngres 2.0. Uusia<br />
ominaisuuksia ovat muun muassa <strong>Internet</strong>-käyttö,<br />
Java-tuki, rivitason lukitus, klusterointi ja symmetrinen<br />
moniprosessointi. Unixin rinnalle kehitysympäristönä<br />
on nyt nostettu Windows NT.<br />
OpenIngres avaa relaatiotietokannat <strong>Internet</strong>-yhteydelle.<br />
Kehittäjät voivat sijoittaa SQL-lauseita<br />
suoraan HTML-sivuille. Kehittäjät voivat myös luoda<br />
Web-sivuja, joiden kautta käyttäjät voivat olla<br />
yhteydessä tuotantotietoihin reaaliaikaisesti. OpenIngres<br />
2.0 mahdollistaa Web-liitännän Microsoftin,<br />
Netscapen ja Spyglassin palvelimiin.<br />
Keskeinen turvallisuutta tuova menetelmä on kahden<br />
replikoivan palvelimen käyttö.<br />
Lisätietoja: TT-Technology Oy, puh. (09) 3290<br />
7100, faksi (09) 3290 7599, http://www.tt-tech.fi<br />
<strong>Internet</strong>-kaupankäyntiä IBM:ltä<br />
IBM on täydentänyt sähköisen kaupankäynnin<br />
tuotevalikoimaa uusilla Net.Commerce-, CommercePOINT-<br />
ja Cryptolope Live -ohjelmilla.<br />
Net.Commerce-kauppapalvelin helpottaa erityisesti<br />
pienten ja keskisuurten yritysten <strong>Internet</strong>-kauppapaikan<br />
pystyttämistä. Tuotteiden hinnat alkavat<br />
noin 25 000 markasta.<br />
CommercePOINT Payment -<strong>tuotteet</strong> mahdollistavat<br />
Secure Electronic Transaction -standardin (SET)<br />
mukaiset turvalliset luottokorttimaksut kauppapaikkapalvelimien<br />
käyttöön. Cryptolope Livellä<br />
voidaan sähköistä informaatiota välittää avoimissa<br />
tietoverkossa salatussa muodossa.<br />
Lisätietoja: IBM, puh. (09) 4591, faksi (09) 459<br />
4442, http://www.ibm.com<br />
Pentium Pro -palvelimia Delliltä<br />
Dell Computer Corporation on julkistanut Intelin<br />
Pentium Pro -suoritinta hyödyntävän neljän prosessorin<br />
PowerEdge 6100 -palvelimen.<br />
PowerEdge 6100 on suunniteltu tuomaan suorituskykyä<br />
moniprosessorisovelluksiin, ja siinä on runsaat<br />
laajennusmahdollis<strong>uudet</strong>. Laitteessa on kymmenen<br />
massamuistipaikkaa, ja tallennuskapasiteetti<br />
voi olla enimmillään 340 gigatavua.<br />
Yhdellä 200 megahertsin Pentium Pro -prosessorilla,<br />
64 megatavun muistilla, 4 gigatavun Ultra/Wide<br />
SCSI- 3 -kiintolevyllä sekä 10/100-verkkokortilla<br />
ja CD-ROM-asemalla varustettuna PowerEdge<br />
6100 maksaa 59 000 markkaa.<br />
Lisätietoja: Dell Computer Oy, puh. 020 361 030,<br />
faksi (09) 6969 2666, http://www.dell.com<br />
ARCserve-varmistusohjelmasta<br />
uusi versio<br />
Computer Associates International on aloittanut<br />
ARCserve-varmistusohjelman uuden version toimitukset.<br />
ARCserve oli sittemmin CA:n omistukseen<br />
siirtyneen Cheynne-yrityksen lippulaiva. ARCserve<br />
6.5 on tarkoitettu asiakas-palvelinjärjestelmien<br />
varmistukseen Windows NT -ympäristössä. Uuden<br />
version ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa<br />
etäasennus ja keskitetty informaatio- ja raportointitietokanta.<br />
ARCserve 6.5:ssä on mahdollista linkittää<br />
HSM-laitteita (Hierarchical Storage Management)<br />
osaksi varmistusjärjestelmää.<br />
Mukana tulee myös erillinen MBO 1.0 -komponentti,<br />
joka on tarkoitettu havainnoimaan mahdollisesti<br />
suurkoneympäristössä käytettävissä olevaa<br />
tallennuskapasiteettia.<br />
ARCserven Enterprise Edition maksaa noin 7500<br />
markkaa ja yksittäisen palvelimen versio noin<br />
3700 markkaa. Työasemaversion hinta on noin<br />
800 markkaa.<br />
Lisätietoja: Computer Associates Finland, puh.(09)<br />
348 484, faksi (09) 3484 8585,<br />
http://www.cai.com<br />
126 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
VERKKOSIVUT<br />
Uutiset<br />
Työryhmäkytkin<br />
Compaqilta<br />
Compaq Computer Corporation täydentää<br />
Compaq Netelligent -verkkotuoteperhettään uudella<br />
Compaq Netelligent 5114 -Ethernet-kytkimellä.<br />
Compaq Netelligent 5114 -Ethernet-kytkin<br />
on suunniteltu täysin kytkentäisiä<br />
työryhmäympäristöjä varten. Edullinen hinta<br />
mahdollistaa kytkentäisen Ethernet-tekniikan<br />
tuomisen jokaiselle työasemalle. Kytkimessä on<br />
vakiona 12 Ethernet-porttia (10Base-T) ja lisäksi<br />
kaksi 10/100 megabitin porttia automaattisella<br />
nopeudentunnistuksella, joihin voidaan kytkeä<br />
esimerkiksi työryhmäpalvelin ja tarvittaessa<br />
liitäntä Fast Ethernet -runkoverkkoon. Kaikki<br />
portit voivat liikennöidä kaksisuuntaisesti.<br />
Compaq Netelligent 5114 -työryhmäkytkin ei<br />
vaadi määrittelyjä ja on heti valmis käyttöönotettavaksi.<br />
Compaq julkaisi myös uusia<br />
verkkokortteja. Compaq tuo markkinoille kolme<br />
Token Ring -verkkoihin tarkoitettua PCI-, ISAja<br />
PC Card -väylän Netelligent-verkkokorttia.<br />
Lisätietoja: Compaq Computer Oy, puh. (09)<br />
615 599, faksi (09) 6155 9898, http://www.compaq.com<br />
Fast Ethernet -kytkimiä<br />
Allied Telesyniltä<br />
Allied Telesyn on julkistanut uusia Fast Ethernet<br />
-kytkimiä. Uudessa AT-MS400-kytkimessä<br />
on neljä autonegotiation-ominaisuutta tukevaa<br />
10/100 megabitin porttia. AT-MS425-kytkimessä<br />
on puolestaan kaksi autonegotiation-<br />
ominaisuudella varustettua porttia sekä yksi<br />
manuaalisesti konfiguroitava 10/100-portti ja<br />
yksi kuituliitäntäportti.<br />
Edullisissa kytkimissä ei ole hallintaominaisuuksia<br />
ja ne on tarkoitettu esimerkiksi palvelimien<br />
liittämiseen runkoverkkoon. Neliporttisten<br />
kytkimien lisäksi Allied Telesynillä on uusia kaksiporttisia<br />
kytkimiä. Kaksiporttisissa MS-201-<br />
, MS-202- ja MS-201-kytkimissä on yksi<br />
10/100 megabitin parikaapeliportti ja toinen<br />
portti joko parikaapelia tai kuituliitäntää varten.<br />
Lisätietoja: Allied Telesyn International Ltd,<br />
puh. + 44 1235 442 540, faksi + 44 1235 442 590,<br />
http://www.alliedtelesyn.com<br />
Eunetille satelliittiverkko<br />
<strong>Internet</strong>-palvelujen tuottaja EUnet ja norjalainen<br />
telekommunikaation tarjoaja Telenor<br />
Satellite Services ovat rakentaneet yhteistyössä<br />
Euroopan kattavan satelliittiverkon. Satelliittiverkon<br />
tarkoituksena on parantaa edelleen<br />
EUnetin <strong>Internet</strong>-yhteyksien luotettavuutta.<br />
Satelliittiyhteyksien ansiosta EUnetilla on nyt<br />
toinen erillinen ja täysin itsenäisesti toimiva yhteysverkko.<br />
Satelliittiverkko ei ole altis kaapeli-<br />
katkoille tai teleliikennehäiriöille.<br />
Satelliittijärjestelmä kattaa kaikki EUnetin toimintaan<br />
kuuluvat alueet Lissabonista Moskovaan<br />
ja Pohjoismaista Marokkoon. Laajan kattavuuden<br />
ansiosta kaikista EUnet-maista on nyt<br />
mahdollista saada nykyisten yhteyksien rinnalle<br />
<strong>Internet</strong>-satelliittiyhteys. Laaja toiminta-alue<br />
merkitsee myös yhteyksien monipuolista hyödyntämistä.<br />
Lisätietoja: EUnet Finland Oy, puh.<br />
(09) 478 4800, faksi (09) 478 4808,<br />
http://www.eunet.fi<br />
Novell NDS for NT julki<br />
Novell laajentaa hakemistopalvelunsa (NDS)<br />
Windows NT:lle. Novell NDS for NT -tuote<br />
on tarkoitettu yksinkertaistamaan laajojen<br />
NT-verkkojen, palvelinten ja sovellusten hallintaa.<br />
NDS:n avulla Windows NT:n Domain-hierarkia<br />
muuttuu joustavammaksi ja helpommin<br />
hallittavaksi.<br />
Käytännössä NDS korvaa NT:n oman Domain-tietokannan<br />
ja toimii rajapintana sovelluksille,<br />
oheislaitteille ja verkkokomponenteille.<br />
Tämä mahdollistaa moniportaiset Domainit sekä<br />
niiden hallinnan eri tasoilta ja fyysisesti eri<br />
paikoista. Yksittäiset NT-mikrot ja komponentit<br />
eivät huomaa minkään muuttuneen verkossa,<br />
eivätkä siksi tarvitse muutoksia asetuksiinsa.<br />
Käyttäjän kannalta suurin muutos on, että käyttäjätunnusta<br />
ja salasanaa tarvitsee käyttää vain<br />
kerran riippumatta siitä, käyttääkö hän useita<br />
verkon tarjoamia palveluita vai ei.<br />
Novell NDS for NT tulee myyntiin marraskuussa<br />
ja se maksaa Yhdysvalloissa käyttäjää<br />
kohti hieman vajaat 70 dollaria.<br />
Lisätietoja: Novell Finland Oy,<br />
puh. (09) 502 951, faksi (09) 5029 5300,<br />
http://www.novell.com<br />
Netscape ja<br />
Documentum<br />
intranet-yhteistyöhön<br />
Netscape Communications Corporation ja Documentum<br />
Inc. ovat julkistaneet yhteistyösopimuksen,<br />
jonka mukaan Netscape paketoi Documentumin<br />
RightSite-ohjelmiston uuteen Enterprise<br />
Server 3.0 -versioonsa.<br />
RightSite on Documentumin web-server-liityntäohjelmisto,<br />
jonka avulla käyttäjä saa täydet<br />
dokumenttienhallintapalvelut web-käyttöliittymään.<br />
Näitä palveluja ovat muun muassa dokumenttien<br />
luonnin, hyväksymisen ja jakelun automatisointi<br />
sekä keskeisten dokumenttien uudelleenkäyttö.<br />
Alkanut yhteistyö yhdistää kahden yrityksen<br />
<strong>tuotteet</strong> niin, että informaation haku ja käyttö<br />
intranetin avulla tulee entistä helpommaksi.<br />
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet selainten<br />
käytön yleistyneen runsaasti erityisesti<br />
haettaessa dokumentteja erilaisista tietovarastoista.<br />
Lisätietoja: TT-Technology Oy, puh. (09) 3290<br />
7100, faksi (09) 3290 7599, http://www.tt-tech.fi
Nykyään lähes kaikki<br />
TCP/IP (Transmission<br />
Control Protocol/<strong>Internet</strong>Protocol)<br />
-liikenne kulkee<br />
yhä selväkielisenä <strong>Internet</strong>issä.<br />
Tätä liikennettä pystyy kuka<br />
tahansa melko yksinkertaisilla<br />
laitteilla salaa tarkkailemaan.<br />
Helppoa on kaapata muun<br />
muassa salasanoja, joiden avulla<br />
taas voi tunkeutua vieraisiin järjestelmiin.<br />
Salatarkkailun lisäksi<br />
liikenteen muuntelu ja yhteyksien<br />
kaappaus on mahdollista,<br />
joskaan ei yhtä helppoa.<br />
Näitä uhkia voidaan torjua<br />
palomuurilla rajoittamalla liikennettä<br />
siten, että haavoittuvien<br />
palveluiden käyttö estetään<br />
muualta kuin halutuista paikoista.<br />
Samoin voidaan useissa palomuureissa<br />
käyttää vahvempia<br />
tunnistusmenetelmiä, esimerkiksi<br />
kertakäyttöisiä salasanoja.<br />
Tärkein <strong>Internet</strong>in turvallisuutta<br />
lisäävä tekniikka on palomuuri.<br />
Palomuurien lisäksi<br />
kryptauksen eli digitaalisen salakirjoituksen<br />
käyttö on lisääntymässä.<br />
Palomuuri muodostaa<br />
kuitenkin aina eräänlaisen pe-<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
rusturvatason, joten järjestelmien<br />
liittäminen suoraan <strong>Internet</strong>iin<br />
ilman palomuuria on varsin<br />
arveluttavaa.<br />
Mikä on palomuuri?<br />
Palomuuri on verkko-ohjelma,<br />
jolla pyritään rajoittamaan sen<br />
lävitse kulkeva liikenne organisaation<br />
tietoturvapolitiikan mukaiseksi.<br />
Joissain tapauksessa tämä<br />
voi tarkoittaa hyvinkin tiukkaa<br />
liikenteenrajoitusta, toisissa<br />
tapauksissa rajoitukset voivat olla<br />
väljempiä. Jokin organisaatio<br />
voi esimerkiksi estää kaiken ul-<br />
<strong>Internet</strong>in kasvun<br />
myötä TCP/IP-verkkojenturvallisuusongelmat<br />
ovat muuttuneet<br />
merkittäväksi kysymykseksi<br />
niin yhtymäverkkojen<br />
kuin muidenkintietoliikenneverkkojen<br />
osalta.<br />
TCP/IP-protokollaperhe<br />
on alunperin suunniteltu<br />
käytettäväksi<br />
melko pienessä, turvalliseksi<br />
oletetussa<br />
verkossa. Nykyinen <strong>Internet</strong><br />
ei ole enää pieni<br />
eikä turvallinen, joten<br />
palomuureja tarvitaan<br />
estämään luvattomat<br />
vierailut yrityksen<br />
lähiverkossa.<br />
TEKSTI<br />
RIKU KALINEN,<br />
TAPIO HEISKANEN,<br />
PEKKA NIKANDER<br />
KUVA<br />
TIMO SIMPANEN<br />
Luvattomat<br />
<strong>Internet</strong>-vierailut kuriin<br />
Mukana vertailussa<br />
� Altavista Firewall 97<br />
� Borderware<br />
� FireWall-1<br />
� Gauntlet<br />
� IBM Firewall<br />
� ONGuard<br />
� Secure Computing<br />
Firewall<br />
� Raptor Eagle<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 129
Näin testattiin<br />
Testissä palomuuri erotti toisistaan turvallisen sisäisen verkon ja<br />
turvattoman ulkoisen verkon. Ulkoisessa verkossa olevasta tietokoneesta<br />
hyökättiin sisäistä verkkoa vastaan.<br />
Kuhunkin palomuuriin määriteltiin vuorollaan seuraavat pääsyoikeudet.<br />
Sisäverkosta ulospäin sallittiin Telnet, FTP, HTTP,<br />
SSH ja DNS-kyselyt. Ulkopuolelta sai ottaa vain SSH-yhteyksiä<br />
osoitteeseen 10.0.1.1.<br />
Mainituista palveluista Telnet, FTP, HTTP ja DNS ovat hyvin<br />
tunnettuja peruspalveluita, joille pitäisi löytyä valmiit määritykset<br />
ja näin olikin useimmissa testattavissa tuotteissa. Sen sijaan SSHprotokolla<br />
on siinä määrin uusi, ettei sitä ollut missään tuotteessa<br />
valmiina. Näin päästiin testaamaan myös uusien protokollien<br />
määrittelyitä. Määriteltyjen yhteyksien toiminta testattiin, ja toimimattomat<br />
yhteydet kirjattiin.<br />
Palomuuria vastaan hyökättiin SATAN (Security Administrator’s<br />
Tool for Analyzing Networks) -ohjelman versiolla 1.1.1.<br />
Kaikkia käytettyjä IP-osoitteita vastaan hyökättiin. Sisäverkossa<br />
ajettiin hyökkäyksen ajan snifferiohjelmaa Tcpdump, jolla mitattiin<br />
läpi päässyt liikenne. Mikäli läpi pääsi määrittelemätöntä liikennettä,<br />
tämä kirjattiin. Lisäksi tarkkailtiin, hälyttikö palomuuri<br />
tästä selvästi pahantahtoisesta hyökkäyksestä ja jäikö lokeihin<br />
merkintöjä.<br />
<strong>Internet</strong>iin<br />
Ulkoverkko 10.0.0.0/24 Sisäverkko 10.0.1.0/24<br />
koa tulevan liikenteen sähköpostia<br />
lukuun ottamatta, joku toinen<br />
taas sallia yhteydet kaikkiin<br />
yleisimpiin <strong>Internet</strong>-palveluihin.<br />
Palomuureja käytetään nykyisin<br />
melko laajasti liitettäessä eri<br />
yhteisöjen verkkoja <strong>Internet</strong>iin.<br />
Tämä ei suinkaan ole palomuurien<br />
ainoa käyttökohde, sillä joissakin<br />
paikoissa palomuuria käytetään<br />
myös organisaation omien<br />
verkkojen välillä. Palomuurilla<br />
voidaan esimerkiksi erottaa sairaalan<br />
potilastietoja sisältävä verkon<br />
osa muusta verkosta.<br />
Palomuurin pääajatus on keskittää<br />
turvallisuuden hallinta yhteen<br />
paikkaan. Tyypillisimmässä<br />
tapauksessa palomuuri kytketään<br />
<strong>Internet</strong>in ja yritysverkon<br />
väliin. Tällöin liikenne kulkee<br />
yhden pisteen kautta, mistä seuraa<br />
se, että liikennettä voidaan<br />
tehokkaasti ja keskitetysti rajoittaa<br />
palomuurissa. Tämä helpottaa<br />
turvallisuuden hallintaa, kos-<br />
.1 .2 .2 .1<br />
Hyökkäävä<br />
kone<br />
130 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Testattava estattava<br />
palomuuri<br />
ka näin yksittäisten verkossa olevien<br />
palvelinten ja työasemien<br />
turvallisuutta palomuurin takana<br />
olevaan maailmaan nähden<br />
voidaan hallita palomuurissa.<br />
Tässä vertailussa tutkittiin<br />
pienten ja keskisuurten yritysten<br />
käyttöön soveltuvia ratkaisuja.<br />
Vertailuun valittiin palomuurituotteita,<br />
joiden kokonaiskustannukset<br />
laitteistoineen ja ohjelmineen<br />
ovat vähemmän kuin<br />
150 000 markkaa.<br />
Perinteisesti palomuurit on<br />
toteutettu tarkoitukseen suunnitelluilla<br />
Unix-koneilla tai jollain<br />
erityiskäyttöjärjestelmällä. Windows<br />
NT -verkkokäyttöjärjestelmä<br />
kuitenkin lisää merkitystään<br />
myös palomuurien alustana, sillä<br />
monet palomuurien valmistajat<br />
ovat tehneet ohjelmastaan<br />
myös NT-version.<br />
Palomuuriohjelmista valittiin<br />
testiin nimenomaan Windows<br />
NT -versio, jos se oli olemassa.<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
Suojattava<br />
kone<br />
Vertailtavat palomuurit testattiin kuvan mukaisella järjestelyllä,<br />
jossa suojattavaan koneeseen yritettiin tunkeutua palomuurin läpi.<br />
Vertailussa haluttiin selvittää,<br />
onko NT kelvollinen palomuurin<br />
alustaksi. Windows NT:n<br />
asiantuntijat ottavat mieluusti<br />
ylläpidettäväksi juuri NT-version.<br />
Palomuuri ei poista kaikkia<br />
tietoturvaongelmia. Esimerkiksi<br />
henkilöstöstä johtuviin turvaongelmiin<br />
ei voida vaikuttaa palomuurilla.<br />
Palomuurista ei myöskään ole<br />
haluttua hyötyä, jos turvalliseksi<br />
oletetun verkon kaapelointiin tai<br />
työasemiin on pääsy kenellä tahansa.<br />
Tämä tulee ottaa huomioon<br />
palomuurin sijoitusta mietittäessä.<br />
Palomuurin pitää aina<br />
olla osa laajempaa, hyvin mietittyä<br />
kokonaisturvallisuuden ratkaisua.<br />
Palomuuri on niin turvallinen<br />
kuin sen määritykset kertovat.<br />
Jos palomuuri määritellään huonosti,<br />
sen turvavaikutus on hyvin<br />
vähäinen. Palomuuri ei ole<br />
myöskään kertaratkaisu, sillä sen<br />
ylläpito ja seuranta vaativat työtä.<br />
Kun palomuurin rajoitukset<br />
ymmärretään, niin se parantaa<br />
organisaation tietoturvatasoa<br />
merkittävästi.<br />
Kehityksessä kaksi<br />
päälinjaa<br />
Palomuurit ovat kehittyneet<br />
kahta päälinjaa myöten. Reitittimissä<br />
on pitkään ollut mahdollisuus<br />
määritellä pääsylistoja läpi<br />
kulkevien pakettien suodattamiseen<br />
eli erikseen on määritelty,<br />
mitkä paketit pääsevät läpi ja<br />
mitkä eivät.<br />
Ensimmäiset varsinaiset palomuurit<br />
olivat yhdyskäytäviä, jotka<br />
katkaisivat IP-liikenteen kokonaan.<br />
Useimmissa nykyisissä<br />
palomuureissa on molempien<br />
päälinjojen ominaisuuksia. Osa<br />
liikenteestä voidaan hoitaa yhdyskäytävillä<br />
ja loput paketteja<br />
suodattamalla.<br />
Pakettien suodattaminen on<br />
kehittynyt siten, että erilaisia<br />
suodatusmahdollisuuksia on<br />
tuotteiden kehittyessä tullut lisää.<br />
Nykyisin on esimerkiksi<br />
mahdollista määritellä dynaamisia,<br />
esimerkiksi kellonajan tai aikaisemman<br />
liikenteen mukaan<br />
muuttuvia suodatussääntöjä.<br />
Vaikkakin jotkut <strong>Internet</strong>-palveluntuottajat<br />
antavat mahdollisuuden<br />
määritellä reitittimiinsä<br />
pääsylistoja, on monimutkaisempien<br />
pääsylistojen toteuttaminen<br />
usein hankalaa ja byrokraattista.<br />
Monesti yksinkertaisin ratkaisu<br />
on hankkia palomuuri, joka on<br />
käyttäjän omassa hallinnassa ja<br />
johon voidaan määritellä monimutkaisiakin<br />
sääntöjä ilman, että<br />
tätä varsin tärkeää asiaa tarvitsee<br />
ulkoistaa.<br />
Suodatusta monin tavoin<br />
Palomuureissa liikennettä voidaan<br />
suodattaa lukuisilla eri tavoilla.<br />
Suodatuskriteereistä tärkeimpiä<br />
ovat IP-osoitteet, porttinumerot,<br />
aika, muu liikenne ja<br />
itse liikenteen sisältö. Näitä kriteerejä<br />
voidaan yhdistellä eri tavoin.<br />
Liikennettä voidaan suodattaa<br />
IP-lähde- ja kohdeosoitteiden<br />
perusteella. Kannattaa huomata,<br />
että IP-lähdeosoite ei ole välttämättä<br />
luotettava, koska sen väärentäminen<br />
on varsin helppoa.<br />
Sen sijaan esimerkiksi olemassa<br />
olevan TCP-yhteyden kaappaus<br />
on jo paljon vaikeampaa, vaikkakin<br />
mahdollista.<br />
Suodatuksessa voidaan nojata<br />
lähde- tai kohdeportin numeroihin.<br />
Vanhan käytännön mukaan<br />
joissakin paikoissa pidetään pieninumeroisista<br />
porteista (1 –<br />
1023) tulevia yhteyksiä turvallisempina<br />
kuin muita, koska<br />
Unix-ympäristössä vain pääkäyttäjä<br />
voi ottaa pieninumeroisen<br />
portin käyttöön.<br />
Tämän mekanisminturvallisuusarvo<br />
on<br />
nykyisin hyvin<br />
vähäinen.<br />
Liikennettä<br />
voidaan suodattaa<br />
myös itse liikenteen<br />
sisällön<br />
perusteella. Tämä<br />
on raskas<br />
menetelmä ja<br />
vaatii varsin suorituskykyisen<br />
pa-<br />
Borderware-palomuuriohjelman<br />
päävalikossa tärkeimät<br />
toiminnot<br />
on tuotu selkeästi<br />
esiin helppotoimisuudenlisäämiseksi.Borderware<br />
käyttää<br />
poikkeuksellisesti<br />
Windows NT Server-palvelinkäyttöjärjestelmän<br />
alustana riisuttua<br />
BSDI-Unixia, joka<br />
asennettiin ensimmäiseksi.
lomuurin. Esimerkiksi FTP:llä<br />
siirrettäviin tiedostoihin voidaan<br />
tehdä virustarkastus tai HTTP:llä<br />
ladattavista Web-sivuista voi tarkistaa,<br />
sisältävätkö ne Java- tai<br />
ActiveX-osia.<br />
Tietynlainen liikenne voidaan<br />
sallia vain määrättyihin aikoihin,<br />
mikä edellyttää, että palomuurissa<br />
on kello.<br />
Jos palomuuri suodattaa paketteja,<br />
on palomuuriin määritelty<br />
pääsylista pidettävä mahdollisimman<br />
lyhyenä. Pääsylistan<br />
pidentäminen hidastaa yleensä<br />
palomuurin toimintaa lineaarisesti<br />
eli 20 sääntöä sisältävä lista<br />
käsitellään kaksi kertaa nopeammin<br />
kuin 40 sääntöä käsittävä.<br />
Yleensä myös sääntöjen järjestys<br />
vaikuttaa suorituskykyyn.<br />
Useammin käytetyt säännöt<br />
kannattaa sijoittaa listan alkuun,<br />
jos mahdollista.<br />
Yleensäkin palomuuri hidastaa<br />
lävitseen kulkevaa liikennettä<br />
eli hidastaa <strong>Internet</strong>-yhteyksiä,<br />
koska läpi kulkevaa liikennettä<br />
käsitellään toisinaan hyvinkin<br />
monimutkaisilla säännöillä.<br />
Käytännön tilanteissa tämä ei<br />
useimmiten haittaa, koska palomuurien<br />
suorituskyky ei vielä<br />
normaaleilla <strong>Internet</strong>-yhteyden<br />
nopeuksilla (alle kaksi megabittiä<br />
sekunnissa) ole ongelma. Jos<br />
<strong>Internet</strong>-liittymä on nopea (yli<br />
Yhteyskäytännöt eli protokollat<br />
TCP/IP-protokollaperhe<br />
TCP/IP-protokollaperheen perustan<br />
muodostaa IP (<strong>Internet</strong><br />
Protocol), jonka päälle on rakennettu<br />
muut käytetyt protokollat,<br />
kuten TCP (Transmission Control<br />
Protocol), UDP (User Datagram<br />
Protocol) ja ICMP (<strong>Internet</strong><br />
Control Message Protocol).<br />
Näiden varaan puolestaan<br />
rakentuvat varsinaiset sovellusprotokollat,<br />
kuten FTP (File<br />
Transfer Protocol) ja<br />
SMTP(Simple Mail Transfer<br />
Protocol).<br />
IP on yhteydetön protokolla,<br />
jossa IP-kehykset välitetään yksitellen<br />
lähettäjältä vastaanottajalle<br />
IP-osoitteen perusteella. IP-osoite<br />
on 32-bittinen etumerkitön<br />
kokonaisluku, joka yksilöi verkkoliittymän.<br />
IP-osoitteet kirjoitetaan<br />
yleensä desimaalimuodossa,<br />
kahdeksan bitin tavut toisistaan<br />
pisteellä erotettuina, esimerkiksi<br />
194.197.118.23. Tyypillisesti<br />
IP-osoitteeseen liitetään<br />
DNS-nimipalvelulla (Domain<br />
Name Service) nimi, esimerkiksi<br />
tequila.nixu.fi.<br />
TCP<br />
TCP (Transmission Control<br />
Protocol) on yhteydellinen protokolla.<br />
TCP-yhteys muodostetaan<br />
kahden IP-osoitteen ja kahden<br />
portin väliin. TCP-protokollaa<br />
hyödyntävät useimmat <strong>Internet</strong>in<br />
palvelut, kuten Telnet (virtuaalipääteyhteys),<br />
SMTP<br />
(Simple Mail Transfer Protocol,<br />
sähköpostin lähetys), POP ja<br />
IMAP (Post Office Protocol, <strong>Internet</strong><br />
Mail Access Protocol, sähköpostin<br />
etäluku) sekä HTTP ja<br />
HTTPS (Hypertext Transfer<br />
Protocol ja Secure HTTP, Webliikenne).<br />
UDP<br />
UDP (User Datagram Protocol)<br />
on yhteydetön protokolla. UDPpaketista<br />
löytyvät IP-osoitteiden<br />
lisäksi lähde- ja kohdeporttien<br />
numerot ja tarkastussumma.<br />
Porttinumeroiden suhteen pätee<br />
sama kuin TCP:n kohdalla eli<br />
palvelin kuuntelee tunnettua<br />
porttia ja asiakas valitsee porttinumeron<br />
satunnaisesti.<br />
UDP-protokollaa hyödyntävät<br />
muun muassa nimipalvelukyselyt<br />
(DNS). UDP:ta käytetään<br />
tyypillisesti sovelluksissa,<br />
joissa TCP:n yhteydellisyys kättelyineen<br />
ja kuittauksineen muodostuisi<br />
liian raskaaksi.<br />
ICMP<br />
ICMP (<strong>Internet</strong> Control Message<br />
Protocol) on <strong>Internet</strong>in huoltoprotokolla.<br />
ICMP-paketeilla voidaan<br />
esimerkiksi tiedustella<br />
verkkoliittymän toimintakuntoa.<br />
Tähän nojaa muun muassa laajasti<br />
käytetty ping-ohjelma, jolla<br />
voidaan kaukaakin tarkastaa halutun<br />
IP-osoitteen toiminta.<br />
ICMP-paketteja lähetetään<br />
myös erilaisissa virhetilanteissa,<br />
kuten esimerkiksi silloin, kun<br />
IP-paketteja ei voidakaan toimittaa<br />
perille haluttuun osoitteeseen.<br />
Turvamielessä eräät ICMP-<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
FireWall-1:n suodatusmääritykset ovat monipuoliset. Osa suodatusmäärityksistä<br />
ei kuitenkaan näy suoraan määrittelyikkunasta.<br />
paketit ovat hankalia, koska niillä<br />
voidaan muun muassa järjestellä<br />
reititystä uudelleen vaikkapa<br />
liikenteen kaappausta varten.<br />
SMTP<br />
SMTP (Simple Mail Transfer<br />
Protocol) on sähköpostin lähetysprotokolla.<br />
Postia lähettävä<br />
asiakaskone ottaa yhteyden<br />
SMTP-palvelimeen TCP-protokollalla<br />
porttiin 25. SMTP-palvelin<br />
reitittää tarvittaessa postin<br />
edelleen nimipalvelutietojen perusteella.<br />
HTTP, HTTPS<br />
HTTP (Hypertex Transfer Protocol)<br />
on World Wide Webin<br />
protokolla, jolla siirretään Websivuja<br />
palvelimelta selaimelle.<br />
HTTPS on saman protokollan<br />
turvatumpi versio.<br />
Esimerkiksi pankkiyhteyksissä<br />
käytetään tyypillisesti HTTPSprotokollaa.<br />
Sekä HTTP että<br />
HTTPS ovat TCP-pohjaisia protokollia.<br />
HTTP-palvelin kuuntelee<br />
porttia 80 ja HTTPS-palvelin<br />
porttia 443.<br />
FTP<br />
FTP (File Transfer Protocol) on<br />
<strong>Internet</strong>in tiedostonsiirtoprotokolla.<br />
Otettaessa<br />
FTP-yhteyttä<br />
asiakas avaa ensin<br />
palvelimelle<br />
TCP-yhteyden<br />
porttiin 21.<br />
Varsinaisia tiedostonsiirtoja<br />
TCP/IP<br />
UDP<br />
ICMP<br />
SMTP<br />
HTTP, HTTPS<br />
POP, IMAP<br />
DNS<br />
FTP<br />
varten avataan oma yhteytensä,<br />
joka palvelimen päässä on portissa<br />
20 ja asiakkaan päässä suurinumeroisessa<br />
satunnaisessa<br />
portissa. Yhteys avataan normaalisti<br />
samaan suuntaan kuin tiedot<br />
siirretään. Jos siis tiedosto siirretään<br />
asiakkaalle päin, palvelin<br />
avaa yhteyden.<br />
DNS<br />
DNS-nimipalvelua käytetään selvittämään,<br />
mikä IP-osoite liittyy<br />
annettuun domain-nimeen ja<br />
päinvastoin.<br />
DNS-kyselyt kulkevat UDPprotokollalla.<br />
DNS-palvelin<br />
kuuntelee porttia 53 ja asiakas<br />
käyttää omassa päässään suurinumeroista<br />
porttia.<br />
POP, IMAP<br />
POP (Post Office Protocol) ja<br />
IMAP (<strong>Internet</strong> Message Access<br />
Protocol) ovat sähköpostin etälukuprotokollia.<br />
POP-protokollasta on käytössä<br />
kahta eri versiota, POP2 ja<br />
POP3, jotka ovat vastaavasti<br />
TCP-porteissa 109 ja 110. IMAPpalvelin<br />
kuuntelee porttia 143.<br />
Näissä kaikissa asiakkaat käyttävät<br />
suurinumeroisia portteja.<br />
Sirpa@tietokone.fi<br />
TIETOKONE<br />
toimitus@tietokone.fi<br />
I luokka<br />
MARRASKUU 1997 131
Protokollien turvallisuus<br />
Palomuurissa suodatus kannattaa<br />
ehdottomasti tehdä vain IPosoitteen<br />
(esimerkiksi<br />
194.197.118.23) perusteella, vaikka<br />
DNS-nimien (esimerkiksi tequila.nixu.fi)<br />
käyttö olisikin<br />
mahdollista. Tämä sen vuoksi,<br />
että turvapalveluiden ei pitäisi<br />
nojata DNS:ään, jonka turvallisuusominais<strong>uudet</strong><br />
ovat varsin<br />
vaatimattomat. Muutamissa palomuuriohjelmissa<br />
IP-osoitteille<br />
ja -osoiteryhmille voidaan antaa<br />
symbolisia nimiä, joilla ei ole mitään<br />
tekemistä DNS:n kanssa.<br />
Tämä on hyvä asia, jota kannattaa<br />
hyödyntää.<br />
TCP-yhteyden suunta eli<br />
kumpi avaa yhteyttä ja kumpi<br />
kuuntelee, voidaan selvittää yhteyden<br />
avauksessa kulkevissa paketeissa<br />
olevia lippubittejä tarkastelemalla.<br />
TCP-yhteyksiä suodatettaessa<br />
riittää, että yhteyden<br />
ensimmäiset paketit suodatetaan,<br />
koska ilman niitä yhteys ei voi<br />
muodostua.<br />
Vaikka palvelut yleensä kuuntelevat<br />
vakiintuneita portteja, ei<br />
mikään estä palvelimen ylläpitäjää<br />
sijoittamasta haluttua palvelua<br />
mihin hyvänsä porttiin. Tä-<br />
kaksi megabittiä sekunnissa),<br />
täytyy palomuurin suorituskykyynkin<br />
kiinnittää huomiota.<br />
Tämän vertailun puitteissa ei<br />
suorituskykyä testattu.<br />
Hallinta hankalaa<br />
Palomuurissa pitäisi olla minimimäärä<br />
palveluita ja käyttäjä-<br />
Secure Computing Firewall for NT Altavista Firewall 97 ONGuard Borderware IBM Firewall for AIX<br />
Hinta 50 käyttäjälle 8775 mk 21 490 mk 23 322 mk 23 478 mk (25 käyttäjää) 23 808 mk<br />
Valmistaja Secure Computing Digital Equipment ON Technology Secure Computing IBM<br />
Http:// http://www.securecomputing.com http://www.digital.com http://www.on.com http://www.securecomputing.com http://www.networking.ibm.com<br />
Maahantuoja Nordic LAN&WAN DEC J&M Martela Oy Nordic LAN&WAN IBM<br />
Puhelin (09) 7002 9030 (09) 43 441 (09) 4789 6100 (09) 700 290 30 (09) 4591<br />
Faksi (09) 502 3840 (09) 434 4040 (09) 4789 6123 (09) 502 3840 (09) 459 4442<br />
Http:// http://www.lanwan.fi http://www.digital.fi http://j-m.fi http://www.lanwan.fi http://www.ibm.fi<br />
Käyttöjärjestelmät NT NT, Unix DOS (SecureOS) BSDI (Unix) AIX (Unix)<br />
Tyyppi Yhdyskäytävä Yhdyskäytävä Pakettisuodatin Yhdyskäytävä Yhdyskäytävä / pakettisuodatin<br />
Yhteyskäytännöt<br />
IP � � � � �<br />
TCP � � � � �<br />
UDP Vain DNS Vain DNS � Vain DNS �<br />
ICMP Rajoitettu Rajoitettu Rajoitettu Rajoitettu �<br />
SMTP-yhdyskäytävä � � � � �<br />
HTTP-yhdyskäytävä � � � � �<br />
Telnet-yhdyskäytävä � � � � �<br />
FTP-yhdyskäytävä � � � � �<br />
POP-yhdyskäytävä � � � � �<br />
News-yhdyskäytävä � � � � �<br />
Yleinen TCP-yhdyskäytävä � � � � �<br />
Muut yhdyskäytävät AOL, Gopher, Wais, Whois Finger, RealAudio, SQL*Net DNS<br />
Muuta<br />
Aikapohjaiset säännöt � � � � �<br />
Graafinen käyttöliittymä � � � � �<br />
Etähallinta � � � omalla protokollalla � HTTPS+JAVA � HTTP+JAVA<br />
IP-spoofingin esto � � � � �<br />
132 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
män vuoksi ei ulos lähtevää liikennettä<br />
voida yleisessä tapauksessa<br />
luotettavasti rajata pelkkien<br />
porttinumeroiden perusteella.<br />
Turvamielessä sähköpostin lähetysprotokolla<br />
SMTP on hankala,<br />
koska laajimmin <strong>Internet</strong>issä<br />
käytetty SMTP-ohjelma Sendmail<br />
on osoittautunut varsin turvattomaksi.<br />
Uusia turvaongelmia<br />
näyttää löytyvän puolen vuoden<br />
välein.<br />
Melkoinen osa näistä ongelmista<br />
on vaarallisia vain, jos<br />
SMTP-porttiin päästään suoraan<br />
käsiksi ulkopuolelta. Monissa palomuureissa<br />
on mahdollisuus<br />
käyttää SMTP-yhdyskäytävää, joka<br />
ottaa ulkopuolelta tulevat postit<br />
vastaan ja toimittaa ne edelleen.<br />
Asiakas ottaa yhteyden palvelimeen<br />
joko suoraan tai proxypalvelimen<br />
välityksellä. Proxypalvelimia<br />
käytetään välimuisteina<br />
eli jos samaa sivua kysytään<br />
saman proxyn kautta usein, se<br />
saadaan välimuistista eikä sitä<br />
tarvitse uudelleen ladata esimerkiksi<br />
Yhdysvalloista.<br />
Toisinaan HTTP-proxyä ajetaan<br />
palomuurissa. HTTP-pro-<br />
tunnuksia. Missään tapauksessa<br />
palomuuriin ei saa jättää oletussalasanoja<br />
vaan kaikki salasanat<br />
pitää vaihtaa. Yleisesti ottaen palomuurin<br />
sisältävä tietokone ei<br />
pitäisi olla missään muussa käytössä.<br />
Esimerkiksi sähköpostilaatikoiden<br />
tai muiden ylimääräisten<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
xyllä voidaan myös piilottaa ulkomaailman<br />
näkyvistä yksittäisten<br />
käyttäjien IP-osoitteet. Ulkoapäin<br />
katsottaessa näyttää siltä,<br />
että kaikki yhteydenotot tulevat<br />
proxystä.<br />
Viime aikoina yleistyneet Java-<br />
ja ActiveX-mekanismit aiheuttavat<br />
lähiverkkojen turvallisuudesta<br />
vastaaville henkilöille<br />
harmaita hiuksia. Näiden mekanismien<br />
avulla voidaan HTTPyhteyden<br />
kautta ladata selaimen<br />
suoritettavaksi ohjelmakoodia,<br />
joka voi olla myös pahantahtoista.<br />
Javan ja ActiveX:n suodattaminen<br />
palomuurissa on perin<br />
hankalaa ja edellyttää käytännössä<br />
liikenteen sisällön analysointia.<br />
FTP-protokollan käyttö aiheuttaa<br />
tietoturvaongelman, jos<br />
paketteja suodatetaan ainoastaan<br />
porttinumeroiden perusteella.<br />
Tällöin myös ei-haluttuja yhteyksiä<br />
voidaan ottaa <strong>Internet</strong>istä<br />
päin, kunhan lähdeportti on 20.<br />
Tätä voidaan ehkäistä avaamalla<br />
yhteys portista 20 ainoastaan silloin,<br />
kun vastaava FTP-yhteys<br />
on päällä tai käyttämällä erillistä<br />
FTP-yhdyskäytävää palomuurissa.<br />
palveluiden sijoitus palomuuriin<br />
ei turvallisuuden kannalta ole<br />
järkevää, koska tällöin joudutaan<br />
palomuuriin itseensä avaamaan<br />
varsin laaja pääsy.<br />
Tehtäessä palomuurin perusmäärityksiä<br />
kannattaa ilman<br />
muuta ostaa tukea maahantuojalta<br />
varsinkin, jos TCP/IP-proto-<br />
Raptorin päävalikko on selkeä,<br />
mutta hallintakäyttöliittymä oli<br />
kokonaisuudessaan hieman<br />
sekava.<br />
kollan syvin olemus ei ole kirkkaana<br />
mielessä. Tällä lisärahankäytöllä<br />
pystytään yleensä varmistamaan<br />
se, että alkumääritykset<br />
tehdään oikein ja tehokkaasti.
Vertailun kaikki palomuurit<br />
asentuivat suhteellisen vaivatta,<br />
mutta palomuurien hallinnan<br />
käyttöliittymät olivat jo hankalampia.<br />
Suodatusmääritysten teko<br />
edellytti kaikissa vertailun ohjelmissa<br />
hyvää TCP/IP-protokollan<br />
tuntemusta.<br />
Kaikkia vertailun palomuureja<br />
hallitaan graafisella käyttöliittymällä.<br />
Osa on hallittavissa vain<br />
palomuurikoneesta ja osa etäkäyttönä,<br />
mutta muutamia palomuuriohjelmia<br />
voidaan sekä paikallis-<br />
että etähallita.<br />
Etähallintamenetelmät vaihtelevat<br />
valmistajakohtaisista protokollista<br />
ja hallintaohjelmista<br />
HTTP- ja HTTPS-pohjaisiin<br />
menetelmiin, jotka toimivat millä<br />
hyvänsä Web-selaimella.<br />
Vertailun aikana palomuurikoneesta,<br />
joka oli varustettu<br />
Windows NT 4.0 Server -käyttöjärjestelmällä,<br />
hajosi kerran järjestelmärekisteri<br />
ja kerran tiedostojärjestelmä.<br />
Molemmissa tapauksissa<br />
käyttöjärjestelmä ja sovellusohjelmat<br />
jouduttiin asentamaan<br />
uudelleen. Lisäksi eräissä tuotteissa<br />
IP-reititys piti kääntää<br />
erikseen päälle eli ohjelmisto ei<br />
osannut tehdä sitä. Ohjelmia<br />
asennettaessa tarvittiin tyypillisesti<br />
useita järjestelmän uudelleenkäynnistyksiä.<br />
Unix-alustalla<br />
toimivissa palomuureissa ei ole<br />
havaittu vastaavanlaisia ongelmia.<br />
Lähes kaikki <strong>tuotteet</strong> edellyttivät<br />
tukipalvelua, ennen kuin<br />
Gauntlet FireWall-1 Raptor Eagle<br />
28 875 mk 30 300 mk 40 300 mk (100 käyttäjää)<br />
Trusted Information Systems Check Point Software Raptor Systems<br />
http://www.tis.com http://www.checkpoint.com http://www.raptor.com<br />
Avantcomp Oy Stonesoft Oy SNI<br />
(09) 525 92 00 (09) 476 711 (09) 507 31<br />
(09) 5259 2099 (09) 4767 1234 (09) 5073 5554<br />
http://www.avantcomp.fi http://www.stone.fi http://www.sni.fi<br />
NT, Unix NT, Unix NT, Unix<br />
Yhdyskäytävä / pakettisuodatin Pakettisuodatin Yhdyskäytävä / pakettisuodatin<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � �<br />
Gopher, RealAudio, NetShow Gopher, RealAudio, DNS, NTP<br />
� � �<br />
� � �<br />
� � omalla protokollalla � omalla protokollalla<br />
� � �<br />
� = on, � = ei ole<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
IBM Firewall for AIX:iin määritellyt<br />
yhteydet. Hyökkäykset eivät<br />
läpäisseet IBM:n palomuuria ja<br />
kaikki hyökkäykset näkyivät lokitiedostossa,<br />
joten palomuuri toimi<br />
siltä osin siten kuin sen pitääkin<br />
toimia.<br />
Altavista Firewall 97 -palomuurissa oli TCP-yhteyden määrittelyikkuna,<br />
jossa on näkyvissä SSH-yhteyskäytännön määrittelyt. Puutteena<br />
oli, että koko hyökkäys ei näkynyt lokitiedostoissa.<br />
määritykset saatiin halutunlaisiksi.<br />
Suodatus- ja yhdyskäytävämääritykset<br />
edellyttivät poikkeuksetta<br />
vankkaa TCP/IP-protokollan<br />
tuntemusta.<br />
Unix-käyttöjärjestelmät mielletään<br />
usein NT:tä turvallisemmiksi,<br />
koska sen lähdekoodit<br />
ovat käytettävissä.<br />
NT:stä voi löytyä tietoturvaaukkoja,<br />
koska juuri kukaan<br />
Microsoftin ulkopuolella ei tiedä,<br />
miten mikäkin asia on koodattu.<br />
Kun tämän muistaa sekä<br />
hyväksyy käyttöjärjestelmän lievän<br />
epävakauden ja joidenkin<br />
ominaisuuksien menetykset,<br />
ovat NT-pohjaiset palomuurit<br />
käyttökelpoisia.<br />
Tämä toteutuu erityisesti silloin,<br />
kun palomuurin ylläpitäjällä<br />
on vahva NT-osaaminen,<br />
mutta vähän tai ei lainkaan<br />
Unix-osaamista. Vertailussa mukana<br />
olleista palomuureista ei<br />
yhdestäkään päästy varsinaisesti<br />
hyökkäämään läpi, mutta yhdessä<br />
niistä havattiin selvä turvaaukko.<br />
Lisäksi tarvitaan salausta<br />
Nykytiedon perusteella näyttää<br />
selvältä, että palomuurit eivät<br />
yksinään riitä <strong>Internet</strong>-liikenteen<br />
turvaamiseen pidemmällä tähtäyksellä.<br />
Palomuuri ilmaiseksi?<br />
Palomuurin hankkimista miettivän<br />
ei suinkaan tarvitse nojautua<br />
ainoastaan markkinoilta<br />
löytyviin kaupallisiin tuotteisiin.<br />
Jos perusosaamista on itsellä<br />
riittävästi, on hyvinkin monipuolisia<br />
palomuureja mahdollista<br />
koota ilmaisista komponenteista.<br />
Käytännössä kaikki tässä jutussa<br />
mainitut komponentit levitetään<br />
lähdekoodina, joten<br />
käyttöjärjestelmäalustaa asennettaessa<br />
on muistettava asentaa<br />
myös ohjelmankehitystuki<br />
C-kääntäjineen.<br />
Itse tehdyn palomuurin loppuhintaan<br />
vaikuttaa laitteistokustannusten<br />
lisäksi työn osuus,<br />
joka voi olla huomattava. Jos<br />
sopiva laitteisto on jo olemassa,<br />
lisähankintaa ei tarvita. Työtä lisää<br />
se, että eri komponenttien<br />
yhteensovittaminen on hankalaa<br />
ja vaatii erikoisosaamista.<br />
Mikäli palomuuri on tehty<br />
itse, on huolehdittava tietämyksen<br />
säilymisestä organisaatiossa,<br />
muuten on vaarana, että<br />
avainhenkilön poistuessa kaikki<br />
tuki katoaa.<br />
Näistä rajoituksista huolimatta<br />
kotitekoinen palomuuri<br />
voi olla jollekin organisaatiolle<br />
käyttökelpoinen vaihtoehto.<br />
Tällaisen palomuurin räätälöitävyys<br />
esimerkiksi on aivan omaa<br />
luokkaansa, koska ohjelmien<br />
lähdekoodit ovat käytettävissä.<br />
Myös kaikkien tässä mainittujen<br />
käyttöjärjestelmien lähdekoodit<br />
ovat tarvittaessa saatavilla.<br />
Itse tehdyn palomuurin käyttöjärjestelmän<br />
alustana voi käyttää<br />
Linuxia (http:// www.linux.org/dist/),<br />
Free BSD:tä<br />
(http://www.freebsd.org/) tai<br />
NetBSD:tä (http://www.<br />
netbsd.org/), jotka kaikki toimivat<br />
myös PC-alustalla ja ovat vakaampia<br />
kuin Windows NT.<br />
Sovellusyhdyskäytävän pohjaksi<br />
käy vaikkapa TIS:n Firewall<br />
Toolkit. Paketti on ilmainen,<br />
mutta edellyttää rekisteröitymistä<br />
ja TIS:n lisenssiehtojen<br />
(ftp://ftp.tis.com/pub/firewalls/<br />
toolkit/LICENSE) hyväksymistä.<br />
Vertailtu Gauntlet on tästä<br />
paketista kehitetty versio. Tarvittaessa<br />
pakettisuodattimeksi sopii<br />
vaikkapa IP Filter -paketti<br />
(ftp://ftp.funet.fi/pub/ unix/security/firewalls/ip-filter/).<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 133
Toimituksen<br />
valinta<br />
Käytettävyytensä ja selkeytensä perusteella<br />
erottui kaksi tuotetta, jotka<br />
edustavat kahta erilaista perusarkkitehtuuria<br />
eli pakettisuodatinta ja sovellutusyhdyskäytävää.<br />
Molemmat<br />
valitut <strong>tuotteet</strong> asentuivat siististi ja<br />
niiden käyttö oli varsin suoraviivaista<br />
ja selkeää ainakin TCP/IP:n hallitseville.<br />
■ FireWall-1<br />
FireWall-1 on monipuolinen pakettisuodatin,<br />
jonka määritykset ovat<br />
selkeät. Samoin lokinpitomahdollis<strong>uudet</strong><br />
ansaitsevat kiitoksen. Fire-<br />
Wall-1 on myös joustava ja hallintakäyttöliittymä<br />
on hyvin mietitty.<br />
■ Gauntlet<br />
Gauntlet aloitti uransa TIS Firewall<br />
Toolkitinä. Varsinainen tuote on<br />
kuitenkin jo hyvän aikaa sitten eriytetty<br />
vapaasti saatavasta työkalupaketista<br />
ja panostettu erityisesti hallintakäyttöliittymään.<br />
Tuote on siisti.<br />
Pääasiassa nojataan sovellutusyhdyskäytäviin,<br />
mutta pakettisuodatusominais<strong>uudet</strong><br />
tuovat hyvän lisän<br />
ominaisuuksiin.<br />
Niiden lisäksi tarvitaan myös vahvaan salakirjoitukseen<br />
perustuvaa suojausta, jonka<br />
avulla voidaan estää sekä salatarkkailu että<br />
liikenteen muokkaaminen. Samalla luonnollisesti<br />
estyy yhteyksien kaappaus ja salasanojen<br />
keräys.<br />
Palomuureja kuitenkin tarvitaan myös<br />
kryptausta käytettäessä. Todennäköisesti erillisten<br />
palomuurien lisäksi markkinoilla yleistyvät<br />
suoraan työasemaan tai palvelimeen<br />
asennettavat, palomuurien tyyppiset suodatinohjelmat.<br />
Näiden avulla suojataan esimerkiksi<br />
liikkuva työasema tai WWW-palvelin.<br />
Lähitulevaisuudessa markkinoille tulee lisää<br />
ratkaisuja, joissa palomuurien ominaisuuksia<br />
on yhdistetty vahvaan salaukseen.<br />
Palomuuriominaisuuksien avulla rajoitetaan<br />
liikennettä ja määritellään mikä osa liikenteestä<br />
pitää olla kryptografisesti suojattua ja<br />
mikä ei. Salauksen avulla puolestaan suojataan<br />
se osa liikenteestä, jonka suojaus on tarpeen.<br />
Uudet salaus<strong>tuotteet</strong> ovat nykyään tyypillisesti<br />
palomuurien tapaisia erillisiä järjestelmiä,<br />
joiden avulla muodostetaan turvallisia<br />
VPN-yhteyksiä (Virtual Private Network)<br />
yrityksen lähiverkkojen välille <strong>Internet</strong>in välityksellä.<br />
Ensi vuoden aikana vastaavia tuotteita<br />
tulee myös suoraan työasemiin ja palvelimiin.<br />
134 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
Altavista Firewall<br />
AltaVista toimii sovellusyhdyskäytävänä. Sen<br />
asennus sujui helposti ja perusmääritysten<br />
asettelu onnistui. AltaVistassa toimii myös<br />
oma nimipalvelinsovellus. SSH-yhteyttä ei<br />
saatu toimimaan kumpaankaan suuntaan.<br />
AltaVistaa käytetään omalla käyttöliittymällään.<br />
Toimiva oivallus on käyttää näytön<br />
Borderware<br />
BorderWare toimii sovellusyhdyskäytävänä.<br />
Ohjelman asennus sujui suhteellisen helposti.<br />
BorderWare käyttää käyttöjärjestelmän<br />
alustana riisuttua BSDI-Unixia, joka asennettiin<br />
ensimmäiseksi.<br />
Käyttöjärjestelmän asennuksessa newsseille<br />
varattu levyosio ei suostunut asentumaan,<br />
joten se jouduttiin jättämään pois. Samoin<br />
Suomen aikavyöhyke oli järjestelmälle tuntematon.<br />
Järjestelmässä on kolme verkkokorttia,<br />
mutta ohjelma ei näyttänyt käyttäjälle,<br />
mikä verkkoliittymä oli kulloinkin kyseessä.<br />
Kolmatta verkkokorttia ei tarvittu.<br />
Kun käyttöjärjestelmä ja palomuuriohjelma<br />
oli asennettu, tehtiin tuotteen perusmääritykset<br />
yksinkertaisella tekstipohjaisella<br />
käyttöliittymällä palomuurikoneella. Tämän<br />
taustaväriä (vihreä, keltainen tai<br />
punainen) kertomaan palomuurin<br />
tilasta. Normaalitilassa tausta on<br />
vihreä, mutta kun hälyttävää aktiviteettia<br />
havaitaan, taustaväri vaihtuu<br />
vastaavasti.<br />
Aluksi nimipalvelu jätettiin<br />
määrittelemättä, mikä hidasti palomuurin<br />
toimintaa huomattavasti,<br />
jolloin viiveet yhteyksien muodostamisessa<br />
olivat jopa minuutteja.<br />
Nimipalvelumääritykset on siis<br />
käytännössä tehtävä.<br />
Halutut yhteydet saatiin SSH:ta<br />
lukuunottamatta toimimaan.<br />
Hyökkäys ei tuottanut tulosta.<br />
Vaikka koko hyökkäys ei näkynyt<br />
lokeissa, AltaVista reagoi hyökkäykseen<br />
menemällä Yellow Alert -tilaan.<br />
� Altavista Firewall 97<br />
Hinta: 21 490 mk<br />
Valmistaja: Digital Equipment Corp., http://www.altavista.software.digital.com<br />
Maahantuoja: Digital Equipment Corp. Oy,<br />
puh. (09) 43 441,<br />
faksi (09) 434 4040, http://www.digital.fi<br />
Lyhyesti: Perustuote, käyttää näytön taustaväriä<br />
fiksusti.<br />
jälkeen siirryttiin<br />
käyttämään<br />
HTTPS-pohjaista<br />
käyttöliittymää,<br />
joka vaatii erillisen<br />
työaseman. Ohjelmandokumenttien<br />
mukaan käyttöliittymäksi<br />
kävisi<br />
Web-selain, esimerkiksiNetscape.Todellisuudessakäyttöliittymäksi<br />
kelpasi vain<br />
Netscape 3 tai <strong>Internet</strong><br />
Explorer 4.<br />
Borderwarea<br />
hallitaan 40-bittisellä avaimella salatulla<br />
HTTPS-yhteydellä, jossa hyödynnetään laajasti<br />
Javaa. Käyttöliittymä on siisti. Ohjelmassa<br />
on joukko valmiiksi tehtyjä perusmäärityksiä.<br />
SSH-protokollan lisäys molempiin<br />
suuntiin onnistui pienellä vaivalla dokumenttien<br />
mukaan.<br />
Loki oli jaettu useisiin osiin, mutta mihinkään<br />
ei jäänyt jälkeä tehdystä hyökkäysyrityksestä.<br />
Halutut yhteydet saatiin toimimaan,<br />
eivätkä hyökkäykset tuottaneet tulosta.<br />
� Borderware<br />
Hinta: 23 478 mk (25 käyttäjää)<br />
Valmistaja: Secure Computing, http://www.securecomputing.com<br />
Maahantuoja: Nordic LAN&WAN Communication Oy,<br />
puh. (09) 700 290 30, faksi (09)502 3840,<br />
http://www.lanwan.fi<br />
Lyhyesti: Yhdyskäytävä, jossa perusominais<strong>uudet</strong>.
Firewall-1<br />
FireWall-1 on pakettisuodatin, johon on rakennettu<br />
varsin vakuuttavat ominais<strong>uudet</strong>.<br />
Yhdyskäytäväohjelmia tai proxyjä siinä ei<br />
varsinaisesti ole. FireWall-1:n asennus sujui<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
siististi huomattuamme, että<br />
lisenssiavaimessa pitää olla<br />
palomuurikoneen oikea IPosoite.<br />
Tuotteen ulkoasu on hiottu,<br />
mutta osa suodatusmäärityksistä<br />
ei näy suoraan määrittelyikkunasta,<br />
vaan ne on<br />
piilotettu alivalikkoihin. Määritykset<br />
kannattaa käydä kokonaan<br />
läpi välttyäkseen yllätyksiltä.<br />
NT-versiossa on IPreititys<br />
käännettävä käsin<br />
päälle, muuten liikenne ei<br />
kulje. Unix-versio osaa tämän<br />
automaattisesti.<br />
Hallintaohjelma osaa käsitellä useita palomuureja<br />
kerrallaan. Sekä paikallis- että etähallinta<br />
on mahdollista ohjelman omalla<br />
protokollalla.<br />
Läpikulkeva liikenne voidaan määritellä<br />
kirjattavaksi lokiin sääntökohtaisesti. Samoin<br />
Gauntlet<br />
Gauntletissa pääosa liikenteestä<br />
hoidetaan yhdyskäytävillä,<br />
mutta tuotteessa on<br />
myös mahdollisuus pakettien<br />
suodattamiseen. Ohjelmassa<br />
tosin aiheellisesti varoitetaan,<br />
että huonosti tehdyillä pakettisuodatuksilla<br />
pilataan turvallisuus.<br />
Tämä koskee kaikkia<br />
vertailun tuotteita.<br />
Asennettaessa törmäsimme<br />
ongelmaan, joka tosin oli<br />
dokumentoitu, mutta josta ei<br />
asennusvaiheessa varoitettu.<br />
Ohjelma nimittäin asentuu<br />
aina kiintolevyn C-osiolle,<br />
jonka pitää olla NTFS, muuten<br />
tuote ei toimi kunnolla tai<br />
ei lainkaan.<br />
Hallintakäyttöliittymä on<br />
selkeä, samoin ohjeet. Jäim-<br />
IBM Firewall<br />
for AIX<br />
Secured Network Gateway<br />
toimii sekä pakettisuodattimena<br />
että sovellusyhdyskäytävänä.Käyttöjärjestelmäalustana<br />
toimii IBM:n Unixkäyttöjärjestelmän<br />
versio<br />
AIX.<br />
Paketti tuli esiasennettuna<br />
eikä käyttöönotossa ollut ongelmia.Hallintakäyttöliittymä<br />
on HTTP-pohjainen. Palomuurikoneessa<br />
tuli esiasennettuna<br />
Netscape, joka<br />
voidaan määritellä hälytyksiä haluttuihin<br />
sääntöihin. Lokien tarkkailuun on oma käyttöliittymänsä.<br />
FireWall-1 osaa suodattaa liikennettä<br />
IP-osoitteiden, porttinumeroiden,<br />
ajan ja muun liikenteen perusteella.<br />
Testattaessa FireWall-1 ei päästänyt lävitse<br />
kiellettyä liikennettä. Kaikki yritykset tallentuivat<br />
lokiin. Sallittu liikenne pääsi lävitse.<br />
Tehdyt määritykset olivat suhteellisen tiukat,<br />
sillä SATAN-ohjelma luuli ajoittain tutkivansa<br />
verkkoa, jota ei ole olemassa.<br />
TOIMITUKSEN VALINTA<br />
� FireWall-1<br />
Hinta: 30 300 mk<br />
Valmistaja: Check Point Software Technologies Ltd.,<br />
http://www.checkpoint.com<br />
Maahantuoja: Stonesoft Oy, puh. (09) 476711, faksi<br />
(09) 4767 1234, http://www.stone.fi, TT Professional Solutions,<br />
puh. (09) 3294 7600, faksi (09) 3294 7695,<br />
http://www.ttpro.fi<br />
Lyhyesti: Selkeä ja monipuolinen pakettisuodatin.<br />
me kuitenkin kaipaamaan tarkempaa selvitystä<br />
DNS-nimipalveluun liittyvistä määrityksistä.<br />
Nimipalvelun määrittely oli käyttöohjeissa<br />
jätetty varsin vähälle huomiolle.<br />
Gauntletin NT-versiossa ei ole etähallintamahdollisuutta.<br />
Ohjelman pakettisuodatin<br />
osaa suodattaa liikennettä IP-osoitteiden ja<br />
porttinumeroiden perusteella, ja sovellutusyhdyskäytäviä<br />
on useimmille palveluille.<br />
Testattaessa Gauntlet ei päästänyt lävitse<br />
kiellettyä liikennettä, mutta kaikki kielletyt<br />
yritykset eivät tallentuneet lokiin. Sallittu liikenne<br />
pääsi lävitse.<br />
TOIMITUKSEN VALINTA<br />
� Gauntlet<br />
Hinta: 28 875 mk<br />
Valmistaja: Trusted Information<br />
Systems, http://www.tis.com<br />
Maahantuoja: Avantcomp Oy, puh. (09) 525 92 00,<br />
faksi (09) 5259 2099, http://www.avantcomp.fi<br />
Lyhyesti: Selkeä ja toimiva yhdyskäytävä, jota on vielä<br />
maustettu pakettisuodattimella.<br />
toimi hyvin. Käyttöliittymässä hyödynnetään<br />
myös Javaa.<br />
Etähallinta on mahdollista HTTP-protokollalla.<br />
Hallintakäyttöliittymä on toimiva,<br />
joskin hieman mutkikas. Halutut yhteydet<br />
saatiin määriteltyä ja toimimaan. Hyökkäys<br />
ei tuottanut tulosta ja näkyi lokissa.<br />
� IBM Firewall for AIX<br />
Hinta: 23 808 mk<br />
Valmistaja: IBM Corporation,<br />
http://www.networking.ibm.com<br />
Maahantuoja: Oy International Business Machines<br />
Ab, puh. (09) 4591, faksi (09) 459 4442,<br />
http://www.ibm.fi<br />
Lyhyesti: Peruspalomuuri, jossa sekä yhdyskäytävän<br />
että pakettisuodattimen ominaisuuksia.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 135
OnGuard<br />
OnGuard toimii pakettisuodattimena. Ohjelma<br />
ja laitteisto saapuivat esiasennettuina,<br />
mutta toiseen tietokoneeseen piti asentaa<br />
hallintakäyttöliittymä, mikä onnistui vaivatta.<br />
Secure Computing Firewall for NT<br />
136 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
VERKKOSIVUT<br />
Palomuurit<br />
Esiasennettua palomuuriohjelmistoa<br />
oli jossakin vaiheessa uudelleenkonfiguroitu,<br />
joten jouduimme<br />
asentamaan varsinaisen palomuurin<br />
uudelleen. Tämän jälkeen<br />
hallintakäyttöliittymäkin suostui<br />
keskustelemaan palomuurille.<br />
Perusasennus ei sujunut vaivatta.<br />
Palomuurikoneessa oli kaksi verkkokorttia,<br />
mutta mistään ei käynyt<br />
ilmi, mikä olisi toisen verkkokortin<br />
IP-osoite. Sitä ei myöskään kysytty.<br />
Lopulta ilmeni, että molemmat<br />
verkkokortit vastaavat samaan IPosoitteeseen,<br />
mikä edellytti erikoisia<br />
reititysmäärittelyitä ulkoverkossa.<br />
Hallintakäyttöliittymä oli hieman<br />
sekava. Pienetkin määrittelymuutokset<br />
vaativat varsinaisen palomuurikoneen<br />
uudelleenkäynnistyksen. Varsinainen<br />
palomuuri toimii DOSin alaisuudessa.<br />
Ainoastaan etähallinta on mahdollista,<br />
mihin tarvitaan toinen kone varsinaisen palomuurikoneen<br />
lisäksi.<br />
Onquardissa on joukko valmiiksi tehtyjä<br />
Raptor Eagle<br />
Raptor toimii sovellutusyhdyskäytävänä<br />
tai pakettisuodattimena. Asennus<br />
onnistui vaivatta. Asennettaessa<br />
huomattiin, että lisenssiavain on sidottu<br />
juuritiedostojärjestelmän tunnisteeseen,<br />
joka vaihtuu, jos NT<br />
asennetaan uudelleen. Mikäli siis<br />
käyttöjärjestelmä joudutaan asentamaan<br />
uudelleen esimerkiksi tiedostojärjestelmän<br />
hajottua, tarvitaan uusi<br />
lisenssiavain tai vanha tunniste on<br />
palautettava jollakin muulla keinolla.<br />
Hallintakäyttöliittymä oli hieman<br />
sekava. Käyttöliittymästä saatiin<br />
muutaman kerran mystinen virheilmoitus,<br />
joka ei kuitenkaan muuten<br />
haitannut toimintaa.<br />
Firewall for NT on<br />
yhdyskäytäväohjelmisto.<br />
TCP-pohjaiset<br />
protokollat on toteutettu<br />
yhdyskäytävillä.<br />
UDP-pohjaisista protokollista<br />
tuetaan ainoastaan<br />
DNS:ää,<br />
mikä tapahtuu ajamallanimipalvelinohjelmaapalomuurissa.<br />
Asennus sujui<br />
vaivatta, ja halutut<br />
yhteydet saatiin määriteltyä<br />
palomuuriin.<br />
perusmäärityksiä. SSH-protokollan lisäys oli<br />
hankalaa, ja käyttöohje suosittelikin vahvasti,<br />
että uusia protokollia määriteltäessä pitäisi<br />
ottaa yhteys maahantuojaan. Määritykset<br />
saatiin tehtyä halutulla tavalla.<br />
Lokin ulkoasu oli hiukan sekava, mutta<br />
luettava.<br />
Hyökkäys ei tuottanut varsinaisesti tulosta.<br />
IDENT-protokolla (TCP 113) pääsi lävitse<br />
sisäverkkoon, koska se oli palomuurissa<br />
määritelty osaksi sähköpostin kuljetussääntöjä.<br />
Tämä on selvä turvaongelma, koska<br />
IDENTin avulla voi saada selville muun<br />
muassa käyttäjätietoja. IDENTin ei pitäisi olla<br />
osana oletussääntöjä vaan erikseen kytkettävä.<br />
Hyökkäysyritys aiheutti hälytyksen, ja<br />
kaikki yritykset tallentuivat lokiin.<br />
� OnGuard<br />
Hinta: 23 322 mk<br />
Valmistaja: ON Technology Corporation,<br />
http://www.on.com<br />
Maahantuoja: J&M Martela Oy, puh. (09) 4789 6100,<br />
faksi (09) 4789 6123, http://www.j-m.fi<br />
Lyhyesti: Omalaatuinen pakettisuodatin, jossa oleellista<br />
tietoa on piilotettu kauniiden kuvien taakse.<br />
Etähallinta on mahdollista ohjelmiston<br />
omalla protokollalla. Halutut määritykset<br />
saatiin tehtyä SSH:ta lukuunottamatta. Tehty<br />
hyökkäys ei tuottanut tulosta, ja yritykset<br />
kirjautuivat lokiin. Lokissa oli jopa ilmoitus,<br />
että palomuuria vastaan käytetään mahdollisesti<br />
porttiskanneria, kuten olikin asianlaita.<br />
� Raptor Eagle<br />
Hinta: 40 300 mk (100 käyttäjää)<br />
Valmistaja: Raptor Systems, http://www.raptor.com<br />
Maahantuoja: Siemens Nixdorf, puh. (09) 507 31, faksi<br />
(09) 5073 5554, http://www.sni.fi<br />
Lyhyesti: Peruspalomuuri, joka toimii joko pakettisuodattimena<br />
tai yhdyskäytävänä.<br />
Hallinta hoidettiin ohjelmiston oman<br />
käyttöliittymän kautta. Käyttöliittymä on<br />
hieman sekava, ja erityisesti lokia varten varattu<br />
ikkuna on liian pieni. Loki-ikkunan<br />
kasvattaminen ei ollut mahdollista. Tehty<br />
hyökkäys ei läpäissyt palomuuria, mutta lokiin<br />
ei jäänyt kaikkia tietoja hyökkäyksestä.<br />
� Secure Computing Firewall for NT<br />
Hinta: 8 775 mk<br />
Valmistaja: Secure Computing, http://www.securecomputing.com<br />
Maahantuoja: Nordic LAN&WAN Communication Oy,<br />
puh (09) 700 290 30, faksi (09) 502 3840,<br />
http://www.lanwan.fi<br />
Lyhyesti: Halpa perustuote.
Päivittyvä sähköpostipalvelin<br />
Microsoft Exchange 5.0<br />
xchange-palvelin näki tuotan-<br />
Etoversiona päivänvalon huhtikuussa<br />
-96. Vaikka tuotetta oli jo<br />
pitkään valmistettu, ei se julkistettuna<br />
ollut aivan valmis. Se sisälsi<br />
rajoituksia ylläpitoon, tietokantojen<br />
käyttöön, varmuuskopiointiin<br />
ja pinnalle nousevaan <strong>Internet</strong>käyttöön<br />
liittyen.<br />
Ohjelmakoodi oli myös melkoisen<br />
virheellistä, mistä osoituksena<br />
oli tiuhaan tahtiin ilmestyneet<br />
huoltopaketit. Ensimmäinen näistä<br />
tuli imuroitavaksi Microsoftin<br />
palvelimelta jo vapunpäivänä ja<br />
jatkoa seurasi heinäkuussa -96,<br />
marraskuussa -96 ja toistaiseksi<br />
viimeinen, versioon 4.0 tullut Service<br />
Pack ilmestyi tämän vuoden<br />
maaliskuussa. Ainut huoltopaketti,<br />
joka lisäsi suoraan Exchangen<br />
mahdollisuuksia ennen uutta versiota<br />
oli numero kaksi, jonka mukana<br />
tuli mahdollisuus käyttää valinnaisia<br />
yhteyksiä <strong>Internet</strong>-yhdyskäytävän<br />
kanssa.<br />
Samaan aikaan viimeisen huoltopaketin<br />
kanssa julkistettiin seuraavan<br />
sukupolven Exchange, eli<br />
versio 5.0. Siinä Microsoft on panostanut<br />
jo huomattavasti edeltäjäänsä<br />
enemmän nimenomaan <strong>Internet</strong>-ominaisuuksiin.<br />
Näiden lisäksi<br />
uudessa versiossa on muutama<br />
vähäinen muutos hallintaohjelmaan<br />
ja osoitteiden näkymiseen<br />
käyttäjälle.<br />
<strong>Internet</strong>...intranet...<br />
<strong>Internet</strong>...intranet...<br />
Uusi Exchange tuo mukanaan<br />
neljä kappaletta <strong>Internet</strong>-tekniikoiden<br />
hyödyntämiseen tähtäävää<br />
ominaisuutta. Tuetut protokollat<br />
ovat POP3 (Post Office Protocol,<br />
versio 3), HTTP (Hypertext<br />
Transfer Protocol), NNTP<br />
(Network News Trasfer Protocol)<br />
ja LDAP (Lightweight Directory<br />
Access Protocol).<br />
POP3-protokollatuki tuo kokonaan<br />
uuden ulottuvuuden<br />
Exchangen käyttöön. Aikaisemman<br />
pakollisen Exchange-työasemaohjelman<br />
sijasta palvelimelta<br />
voi käydä noutamassa sähköpostit<br />
luettavaksi millä tahansa POP3:sta<br />
tukevalla ohjelmalla mistäpäin<br />
maailmaa tahansa. Tälläisiä ohjelmia<br />
on markkinoilla varsin runsaasti,<br />
sillä lähes mikä tahansa työ-<br />
VERKKOSIVUT<br />
Pikakokeet<br />
asemaan tarkoitettu <strong>Internet</strong>-sähköpostiohjelma<br />
on nimenomaan<br />
POP3-yhteensopiva. Protokollalla<br />
on toki myös omat rajoituksensa,<br />
johtuen lähinnä sen suppeasta<br />
käskyvalikoimasta. Tämä taas aiheuttaa<br />
sen, että kaikkea Exchange-palvelimen<br />
tarjonnasta ei voida<br />
käyttää hyväksi. Mutta tärkein, eli<br />
sähköposti kulkee.<br />
Jos POP3-tuki laajentaa<br />
Exchangen käyttömahdollisuuksia<br />
paljon, niin tuki HTTP-protokollalle<br />
laajentaa niitä vielä enemmän.<br />
HTTP-tuen pohjalla on<br />
Microsoftin IIS-WWW-palvelin<br />
(<strong>Internet</strong> Information Server) ja<br />
siinä käytettävä ASP-tekniikka<br />
(Active Server Pages). Nämä yhdistettynä<br />
Java-kieliset skriptit oikein<br />
tulkitsevaan selaimeen vapauttaa<br />
käyttäjän kokonaan ajan<br />
ja paikan, sekä ohjelmien kahleista.<br />
Tarvitaan ainoastaan yhteys<br />
<strong>Internet</strong>iin ja sopiva selain, jonka<br />
jälkeen kusti polkee taas. Varsinaisen<br />
sähköpostin lisäksi selaimella<br />
pääsee käyttämään myös julkisia<br />
kansioita, eli Exchangen keskustelufoorumeita.<br />
HTTP-tuen käyttö<br />
ei kuitenkaan varsinkin sen alkuvaiheessa<br />
ollut aivan ongelmatonta.<br />
Varsinkin käyttäjän autentisointi<br />
tuntui olevan asia, joka tökki<br />
joka toisessa asennetussa palvelimessa.<br />
Pienellä virittelyllä ja<br />
NT:n Service Pack 3:n mukana<br />
tulleella uudella versiolla ASP-tekniikasta<br />
nämäkin lastentaudit alkavat<br />
olla menneen talven lumia.<br />
Kolmas puhtaasti asiakas/palvelin-tyyppiseen<br />
viestintään tarkoitettu<br />
<strong>Internet</strong>-protokolla, joka toteutettiin<br />
osana Exchangea on<br />
NNTP. Tämän avulla Exchangen<br />
julkisia kansiota pääsee käyttämään<br />
myös millä tahansa Newslukuohjelmalla.<br />
Tämä avaa aivan<br />
uusia näköaloja yrityksen toiminnassa.<br />
Exchangen avulla on helppoa<br />
perustaa vaikkapa omien<br />
tuotteiden ongelmia koskettelevia<br />
keskustelupalstoja ja hoitaa käyttäjätukea<br />
tällä tavoin. NNTP-tuen<br />
avulla Exchangen voi liittää myös<br />
osaksi maailmalaajuista USENET<br />
News -hierarkiaa. Tämä taas mahdollistaa<br />
tiettyjen uutisryhmien<br />
välityksen suoraan julkisina kansioinaExchange-työasemaohjelman<br />
käyttäjille ilman, että näiden<br />
<strong>Internet</strong>-protokollia<br />
pystyy konfiguroimaan<br />
kolmelta<br />
eri tasolta. Nämä<br />
ovat postialue,<br />
palvelin ja postilaatikko.Helpointa<br />
on asettaa oikeat<br />
arvot postialueen<br />
tasolla, jolloin<br />
ne vaikuttavat<br />
myös alempiin<br />
objekteihin.<br />
tarvitsee erikseen opetella jonkin<br />
News-lukuohjelman käyttöä. Neljäs<br />
tuettu protokolla LDAP helpottaa<br />
hakemistotietojen, eli lähinnä<br />
käyttäjien löytymistä<br />
Exchangen sisällä. Palvelin itse<br />
käyttää X.500-hakemistostandardia<br />
muistuttavaa hakemistorakennetta<br />
tallentamaan tietoa organisaation<br />
käyttäjistä ja muista komponenteista.<br />
Ongelmana tälläisessä<br />
on hakemistoagentin, eli DSAkomponentin<br />
(Directory Service<br />
Agent) implementaation vaikeus<br />
ja raskaus. Nimenomaan <strong>Internet</strong>käyttäjiä<br />
varten kehitetty LDAPrajapinta<br />
helpottaa kuitenkin tilannetta<br />
ratkaisevasti. LDAP mahdollistaa<br />
kevyiden hakemistoagenttien<br />
rakentamisen myös suhteellisten<br />
vaatimattomien ohjelmien<br />
sisälle ja edesauttaa näin<br />
käyttäjäinformaation hakemista<br />
eri lähteistä. Järjestelmän ylläpitäjän<br />
on myös mahdollista määrittää,<br />
minkälaisia tietoja satunnaiselle<br />
LDAP-kyselijälle tarjotaan.<br />
Muut muutokset<br />
Myös Exchangen hallintaohjelma<br />
on joutunut rusikoinnin kohteeksi,<br />
tosin huomattavasti vähemmän<br />
kuin mitä palvelimen <strong>Internet</strong>-ominais<strong>uudet</strong>.<br />
Näkyvin muutos<br />
hallintaohjelmassa on erikseen<br />
muokattavissa oleva työkalurivi,<br />
sekä tietokantojen käyttäjien ja<br />
käyttöasteen näkyminen suoraan<br />
Uutisvuon konfiguroimiseksi Exchangessa<br />
on erillinen velho, joka helpottaa tehtävää<br />
ratkaisevasti.<br />
ilman, että jokaisen komponentin<br />
kohdalla täytyy erikseen käydä<br />
ominaisuussivulta löytämässä sopiva<br />
välilehti.<br />
Käyttäjien jakaminen ryhmiin ja<br />
varsinkin siirtäminen ryhmästä<br />
toiseen on tuottanut ongelmia ja<br />
tuottaa edelleen ongelmia Exchangessa.<br />
Jostakin syystä järjestelmän<br />
suunnittelijat eivät ole lisänneet<br />
siihen toimintoa, jolla yksittäisen<br />
postilaatikon saisi siirrettyä esimerkiksi<br />
myynti-kansiosta johtoryhmä-kansioon,<br />
työntekijän<br />
vaihtaessa osastoa. Exchange<br />
5.0:ssa ongelma on kuitenkin kierretty<br />
melko näppärästi. Siinä on<br />
mahdollista tehdä erillisiä osoitenäkymiä,<br />
joissa saa luokitella postilaatikoita<br />
eri ominaisuuksien<br />
mukaan. Voidaan tehdä vaikkapa<br />
osoitenäkymä ”kaupunki”, johon<br />
Exchange automaattisesti luo postilaatikkojen<br />
ominaisuuksien mukaan<br />
kansiot ”Helsinki”, ”Turku”<br />
ja ”Pori” sekä sijoittaa postilaatikot<br />
näihin. Työasemanohjelman<br />
osoitekirjassa on sitten helppo valita<br />
käyttäjää etsiessä oikea kansio.<br />
Exchange 5.0:n mukana tuli<br />
myös odotettu yhdyskäytäväuutuus.<br />
Aiempien suurkonejärjestelmiin<br />
ja globaaleihin sähköpostiverkkoihin<br />
sekä MS Mailiin suunnattujen<br />
yhdyskäytävien rinnalle<br />
saatiin cc:Mail-yhdyskäytävä. Tämän<br />
avulla sähköpostin ja hakemistotietojen<br />
siirto käy sujuvasti.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 139
Entäpä jatko<br />
Artikkelia kirjoitettaessa Microsoft<br />
on juuri julkistanut Exchangen<br />
5.5:n beetaversion. Markkinoille<br />
tuote on luvattu vielä tämän<br />
vuoden puolella.<br />
Exchange 5.5 laajentaa edelleen<br />
Exchangen <strong>Internet</strong>-ominaisuuksia.<br />
POP3-tuen rinnalle tulee tuki<br />
laajempaan operointiin pystyvälle<br />
IMAP4-sähköpostiprotokollalle<br />
(<strong>Internet</strong> Mail Access Protocol,<br />
versio 4). Sen avulla käyttäjillä voi<br />
olla muun muassa useampia sähköpostilaatikoita<br />
avoinna yhdellä<br />
näytöllä, aivan kuten normaalissakinExchange-työasemaohjelmassa.<br />
Myös HTTP-protokollan käyttö<br />
laajenee. Uudessa versiossa sillä<br />
voi käyttää Exchangen kalenteriominaisuuksia<br />
eli Schedulea. Mukana<br />
on myös yhdyskäytävä Lotus<br />
Notes Mail -järjestelmiä varten.<br />
Turvallisuuspuolen tärkeä uudistus<br />
on S/MIME-protokollan<br />
käyttöönotto. Vaikka S/MIME ei<br />
ole saanut standardin asemaa<br />
IETF:n (<strong>Internet</strong> Engineering Task<br />
Force) RFC-sarjassa (Request for<br />
Comments), on siitä jo ehtinyt<br />
muodostua de facto -standardi.<br />
Protokolla mahdollistaa sähköpostin<br />
turvallisen välityksen.<br />
Odotetuin uutuus 5.5:ssa on<br />
kuitenkin Exchangen tietokantojen<br />
kokomaksimin kasvattaminen.<br />
Aikaisemman 16 gigatavua/tietokanta-rajoituksen<br />
sijasta voidaan<br />
luoda niin suuri tietokanta kuin<br />
palvelimen levyille mahtuu. Tämä<br />
mahdollistaa paremmin multimediatiedostojen<br />
tallentamisen palvelimelle<br />
ja vahvistaa näin Microsoftin<br />
filosofiaa, jonka mukaan<br />
Exchangen postilaatikon pitäisi olla<br />
kaiken käyttäjäkohtaisen informaation,<br />
kuten sähköpostin, puhepostisanomien<br />
ja faksien tallennuspaikka.<br />
Se, toteutuuko tämä,<br />
jää kokonaan järjestelmän ylläpitäjän<br />
vastuulle.<br />
AKI ANTTILA<br />
� Microsoft Exchange 5.0<br />
Hinta: 6 390 mk (sis. 5 asiakasohjelmalisenssiä),<br />
16 990 mk (25 lisenssiä), Enterprise<br />
edition 25 500 mk (25 lisenssiä).<br />
Edustaja: Microsoft Oy, puh.<br />
(09) 525 5026, faksi (09) 878 8778,<br />
http://www.microsoft.fi<br />
Valmistaja: Microsoft,<br />
http://www.microsoft.com<br />
Lyhyesti: Microsoftin sähköposti/ryhmätyö-palvelimen<br />
uusin versio. Tärkeimmät<br />
uudistukset liittyvät <strong>Internet</strong>-protokollien<br />
tuen lisäämiseen. Uusi versio vapauttaa<br />
näin käyttäjän paikan ja käytettävän<br />
ohjelman kahleista. Pienemmät<br />
muutokset liittyvät käyttäjähallintaan ja<br />
hallintaohjelmaan. Käytettävyys aikaisempaa<br />
luokkaa, luotettavuus tuotteen<br />
kypsymisen myötä parantunut.<br />
ntranet on tämän vuoden muo-<br />
Ititermi. Se on synnyttänyt aivan<br />
uuden tuotevalikoiman, mutta innostanut<br />
myös vanhoja valmistajia<br />
paketoimaan omia ohjelmiaan<br />
ajan hengen mukaisesti.<br />
Lotus on rakentanut helppokäyttöisen,<br />
liki avaimet käteen -<br />
periaatteella toimivan intranetratkaisun,<br />
joka toimitetaan yhdessä<br />
siistissä paketissa.<br />
Ratkaisun pohjana on Notesryhmätyöohjelma.<br />
<strong>Internet</strong>in<br />
yleistymisen jälkeen Notes-tuotenimeä<br />
on alettu tarkoituksella ajaa<br />
alas ja paketista saa turhaan etsiä<br />
sanaa Notes. Nimen on korvannut<br />
Domino, joka viittaa alkuperäisen<br />
Notes-ohjelman <strong>Internet</strong>-palvelinominaisuuksiin.<br />
Paketin Notesversiona<br />
on 4.51. Syyskuussa ilmestyi<br />
jo ohjelman 4.6-versio,<br />
mutta käytännössä erot ovat minimaaliset.<br />
Intranet Starter Pack sisältää<br />
kolme CD-levyä. Varsinaisen Notes/Domino-levyn<br />
lisäksi mukana<br />
ovat SMTP-yhdyskäytävä sähköpostia<br />
varten sekä kolmas levy, jolla<br />
on <strong>Internet</strong> Explorer- ja Netscape<br />
Navigator -selainten kolmosversiot<br />
eri kielisinä versioina. Lotukselle<br />
tyypillinen monialustatuki<br />
näkyy kaikessa, sillä levy sisältää<br />
Dominon versiot eri käyttöjärjestelmiä<br />
varten. Jopa Navigatorista<br />
on mukana Macintosh- ja Solarisversiot.<br />
Yrityksen omassa verkossa toimiva<br />
Domino-ratkaisu syntyy lupausten<br />
mukaan lähes käsin koskematta.<br />
Asennusohjelma luo hakemistot,<br />
kopioi tiedostot, luo tietokannat<br />
ja perustaa pääkäyttäjän<br />
tunnuksen. Palvelimelta asennus<br />
haukkaa 143 megatavua levytilaa.<br />
Jotta myös tietokannoille jäisi riittävästi<br />
tilaa, paketin kyljessä suositellaan<br />
500 megatavun vapaata levytilaa.<br />
Toisella levyllä toimitettavan<br />
SMTP-yhdyskäytävän asennus <strong>Internet</strong>-postiyhteyksiä<br />
varten vaatiikin<br />
sitten jo teknistä osaamista<br />
ja termien tuntemista.<br />
Intranet Starter Pack sisältää lisenssit<br />
viidelle käyttäjälle. He voivat<br />
käyttää paketin sovelluksia joko<br />
perinteisellä Notes-työpöytäohjelmalla<br />
tai asentaa levyltä paremmin<br />
intranet-henkeen sopivan<br />
WWW-selaimen. Windows<br />
VERKKOSIVUT<br />
Pikakokeet<br />
Intranet yhdessä paketissa<br />
Lotus Intranet Starter Pack<br />
Intranet Starter Packin ohjelmia voi käyttää myös WWW-selaimella<br />
intranet-ideologian mukaisesti, mutta käyttömukavuus ei silloin yllä<br />
Notesin oman työpöytäohjelman tasolle.<br />
NT -palvelimen mukana toimitettava<br />
<strong>Internet</strong> Explorer 2 ei kuitenkaan<br />
riitä Dominon käyttöön, sillä<br />
sovellukset vaativat kehys- ja Javascript-tuen.Yhteensopivuusongelman<br />
vuoksi myöskään uudemman<br />
Netscapen asennus ei onnistu,<br />
mikäli Notes-palvelinohjelma<br />
on samanaikaisesti auki.<br />
Paketti sisältää valmiit Notessovellukset<br />
yleisiä intranetin käyttökohteita<br />
varten: sähköposti, kalenteri,<br />
ilmoitustaulu, dokumenttiarkisto,<br />
sähköiset lomakkeet ja<br />
puhelinluettelo. Parhaiten toimivat<br />
dokumenttiarkisto ja ilmoitustaulu,<br />
joissa Notesin dokumenttipohjainen<br />
tietokanta pääsee kunnolla<br />
oikeuksiinsa.<br />
Sähköposti toimii kohtuullisesti,<br />
vaikka sen käyttöliittymä onkin<br />
hieman kankea ja esimerkiksi<br />
Reply All -komento puuttuu. Kalenterisovellus<br />
on taivutettu Notes-kannaksi<br />
viimeisenä ja ilmeisen<br />
puoliväkisin, mikä myös näkyy<br />
lopputuloksesta.<br />
Vaikka intranetin ajatus onkin<br />
mainio, Notes-sovellukset toimivat<br />
selvästi paremmin Notesin<br />
omalla asiakasohjelmalla käytettynä.<br />
Selainpohjaiseen ratkaisuun<br />
on päädytty joissakin yrityksissä<br />
kustannussyistä.<br />
Kun työasemia on useita satoja,<br />
on edullisempaa asentaa niihin ilmaiset<br />
selainohjelmat kuin maksaa<br />
Lotukselle jokaiseen työase-<br />
maan tulevasta lisenssistä. Starter<br />
Packissä tämä ei ole ongelma, koska<br />
siihen kuuluu viisi käyttölisenssiä,<br />
mutta jos intranetia laajennetaan,<br />
selaimet voivat olla edullisempi<br />
vaihtoehto uusiin työasemiin.<br />
Ilahduttavinta paketissa on se,<br />
että kaikki on suomennettu. Varsinkin<br />
hauskasti kuvitettu Lotus<br />
Notesin perusteet -opas on<br />
huonosta paperilaadusta huolimatta<br />
ilo silmälle. Myös ohjelma<br />
on suomennettu ja sisältää suomenkielisen<br />
oikoluvun. Valmissovellusten<br />
räätälöinti oman yrityksen<br />
tarpeisiin vaatii kuitenkin syvällisempää<br />
perehtymistä Notesin<br />
saloihin, jolloin on pakko turvautua<br />
ohjelman laajaan sähköiseen<br />
opastustietokantaan.<br />
PETTERI JÄRVINEN<br />
� Lotus Intranet Starter Pack<br />
Hinta: 14 800 mk, (12 900 mk UK), lisälisenssit:<br />
Notes Desktop; 2 800 mk, pelkkä<br />
Mail Client; 720 mk,<br />
selaimen kanssa käytettävä Mail Access;<br />
2 790 mk / 10 kpl.<br />
Lisätietoja: Lotus Development Finland<br />
Oy, puh. (09) 477 4780, faksi (09) 459<br />
3033, http://www.lotus.fi<br />
Valmistaja: Lotus Development,<br />
http://www.lotus.com<br />
Lyhyesti: Opaskirjoja myöten suomennettu<br />
intranet-kokonaisratkaisu, joka rakentuu<br />
Lotus Notes 4.51 -ryhmätyöohjelman<br />
varaan. Sisältää sähköpostin, kalenterin,<br />
dokumenttiarkiston sekä ilmoitustaulut<br />
valmiina Notes-kantoina, joita voi<br />
muokata omiin tarpeisiin sopivaksi.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 141
YRJÖ BENSON<br />
T yöasema-arkkitehtuurin<br />
kolme peruskomponenttia<br />
ovat hallinta, tallennus<br />
ja prosessointi.<br />
Työaseman hallinta voidaan hoitaa paikallisesti<br />
tai etähallintana verkon yli. PC<br />
suunniteltiin alunperin 1980-luvun alkupuolella<br />
paikallisesti hallituksi, yksittäiskäyttäjän<br />
yksittäiskoneeksi. 1980-luvun<br />
loppupuolella PC:t kytkettiin yrityksissä lähiverkkoon<br />
sähköpostia, työryhmäkalenteria<br />
ja yhteishakemistoja varten.<br />
1990-luvun alkupuolella markkinoille<br />
tuli etähallintaohjelmia, joilla PC:tä voidaan<br />
hallita verkon yli. Tämä tarkoittaa, että järjestelmän<br />
ylläpitäjä voi omalta työasemaltaan<br />
operoida käyttäjän työasemaa samalla<br />
tavalla kuin jos hän olisi käyttäjän työasemalla.<br />
Tällä menettelyllä saavutetaan huomattavia<br />
etuja. Monet ongelma- ja pulmatilanteet<br />
selviävät ilman, että kenenkään tarvitsee<br />
mennä käyttäjän luokse. Myös muutokset<br />
ja asennukset voidaan hoitaa etähallinnan<br />
keinoin.<br />
Rajan ei tarvitse olla ehdoton, eli että<br />
kaikki hoidetaan paikallisesti tai vastaavasti<br />
kaikki etäältä. Voi olla myös välimuotoja,<br />
osa hoidetaan paikallisesti ja osa verkon<br />
kautta. Windows NT 4 tukee tätä mallia tehokkaasti.<br />
Siinä voidaan määritellä mitä ylläpitotoimenpiteitä<br />
tehdään paikallisesti ja<br />
mitä etäältä. Etähallinnan ääripäässä järjestelmämuutoksia<br />
ei voi tehdä paikallisesti ollenkaan.<br />
Tällä voidaan estää käyttäjää sotkemasta<br />
konettaan vahingossa tai tahallaan.<br />
Etähallinta on hankalaa kannettavilla<br />
työasemilla. Monissa yrityksissä kiinteästi<br />
lähiverkkoon kytketyt työasemat etähallitaan,<br />
mutta kannettavat paikallishallitaan.<br />
Tämä johtaa siihen, että hallintapolitiikka<br />
täytyy suunnitella erikseen kiinteille koneille<br />
ja erikseen kannettaville.<br />
Ohjelmat verkosta tai<br />
työasemalta<br />
Työasema-arkkitehtuurin toinen ulottuvuus<br />
on tallennus. Sillä viitataan sovellusohjelmien<br />
ja omien tiedostojen tallennuspaikkaan.<br />
Ääritapauksissa kaikki tiedot ovat<br />
joko työasemassa tai palvelimella. Työasema-ääripää<br />
on perinteinen vaihtoehto, se<br />
mihin PC on alunperin suunniteltu. Palvelinvaihtoehto<br />
tarkoittaa, että sovellusohjelmat<br />
ovat palvelimella, josta ne ladataan verkon<br />
yli työasemaan ennen ajamista ja että<br />
käyttäjän kotihakemisto omia tiedostoja<br />
varten on palvelimella, ei työasemassa. Ää-<br />
142 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
VERKKOSIVUT<br />
PC on tulevaisuuden ratkaisu<br />
rimmilleen viritetyssä palvelinvaihtoehdossa<br />
työasemassa ei ole muuta kuin käyttöjärjestelmä.<br />
Suurin saavutettavissa oleva etu sillä, että<br />
ohjelmat ovat palvelimella, on parantunut<br />
hallittavuus. Koska ohjelmat haetaan aina<br />
ennen ajoa palvelimelta, voidaan olla varmoja,<br />
että kaikilla on aina sama versio käytössä.<br />
Kun versio muuttuu, saadaan uusi<br />
versio kaikkien käyttöön päivittämällä vain<br />
palvelimella oleva versio. Työasemia ei tarvitse<br />
edes etähallita tätä muutosta varten.<br />
Haittana on lähiverkon kuormituksen kasvu.<br />
10 miljoonaa bittiä sekunnissa on miniminopeus<br />
tavallisille toimisto-ohjelmille.<br />
Monissa yrityksissä on jo vuosia haettu<br />
palvelimelta Wordin, Excelin ja muiden ohjelmien<br />
exe-tiedostot aina ennen käyttöä.<br />
Kokemukset ovat olleet myönteisiä. Jos<br />
yritys toimii usealla paikkakunnalla, pitää<br />
joka paikkakunnalla olla oma ohjelma- ja<br />
kotihakemistopalvelin, koska ohjelmien<br />
siirtäminen yhtymäverkoissa on liian hidasta<br />
ja kallista.<br />
Paikallisen ja etätallennuksen välillä on<br />
monia välivaihtoehtoja. Kiinteän työaseman<br />
kotihakemisto voi olla jaettu siten, että<br />
osa on työasemalla, osa palvelimella. Eniten<br />
käytetyt ohjelmat voivat olla työasemalla,<br />
mutta harvemmin tarvittavat palvelimella.<br />
Tällä tavalla saadaan prosessikuvien<br />
laatimisohjelma tai jokin muu harvoin tarvittava<br />
ohjelma kaikkien käytettäväksi ilman,<br />
että sitä tarvitsee asentaa joka työasemaan.<br />
Kannettavat mikrot ovat tallennuksessa<br />
äärivaihtoehtojen välissä. Kun mikro on telakoitu<br />
tai yhdistetty modeemilla lähiverkkoon,<br />
on siinä käytettävissä kaikki palvelut<br />
ja tiedot, mutta irrallisena koneena vain<br />
paikalliset peruspalvelut.<br />
Prosessointi palvelimella tai<br />
työasemassa<br />
Kolmas ulottuvuus on prosessointi. Myös<br />
prosessointi voidaan toteuttaa paikallisesti<br />
tai palvelimella. Paikallisessa prosessoinnissa<br />
ohjelma ajetaan työasemassa, etäprosessoinnissa<br />
ohjelma ajetaan palvelimella. Palvelinkäytön<br />
tuotteita ovat esimerkiksi Citrix<br />
ja Microsoftin tuleva Hydra.<br />
Etäkäytöllä voidaan pidentää olemassaolevan<br />
vanhan laitekannan käyttöikää, jos<br />
halutaan esimerkiksi ajaa nykyaikaisia 32bittisiä<br />
sovelluksia vanhoilla koneilla. Citrixin<br />
filosofiassa jopa työaseman Windows<br />
NT on palvelimella. Tämän filosofian mu-<br />
kaisesti on rakennettu myös Windowspäätteitä,<br />
jotka eivät kykene paikalliseen<br />
prosessointiin lainkaan, vaan ajavat kaikki<br />
sovellukset käyttöjärjestelmää myöten verkon<br />
yli palvelimella.<br />
Etäkäyttöä voidaan myös käyttää erittäin<br />
suurten sovellusten ajamiseen, jotka eivät<br />
mahtuisi keskikokoiseen uuteenkaan<br />
PC:hen. Samoin harvoin tarvittavat sovellukset,<br />
mutta joita silti kuka tahansa voi joskus<br />
tarvita, voivat sijaita etäprosessointipalvelimella.<br />
Tavallinen lähiverkkoon tai modeemiyhteyteen<br />
kytketty PC voi ajaa osan<br />
sovelluksista omalla prosessorillaan, osan<br />
palvelimella etäprosessointina.<br />
NC-tyyppisesti hallittu PC<br />
Yhdistelemällä näitä kolmea ulottuvuutta<br />
sekä erilaisia laitevaihtoehtoja saadaan mielenkiintoisia<br />
tuloksia. Esimerkiksi PC, joka<br />
on etähallittu ja etätallennettu, mutta paikallisesti<br />
prosessoiva, on järjestelmähallinnan<br />
näkökulmasta sama kuin NC. Voikin<br />
olla, että tällä tavalla ylläpidetystä PC:stä tulee<br />
yritysten pääasiallinen työasemaratkaisu,<br />
eikä suinkaan NC:stä.<br />
NC-tyyppisesti hallittu PC on yhtä halpa<br />
hallita kuin NC. Elinikäisissä kokonaiskustannuksissa<br />
hintaeroksi jää vain koneiden<br />
hankintahintojen erotus, joka ei ole kuin<br />
noin 6 000 markkaa. Kokonaiskustannuksissa<br />
se ei ole paljoa. Saattaa olla useissa tapauksissa<br />
perusteltua maksaa tuo ylimääräinen<br />
6 000 markkaa, siitä että saa PC:n, eli<br />
koneen, joka voi tarvittaessa toimia myös<br />
paikallisesti.<br />
Työasema-arkkitehtuureissa on tärkeää<br />
erottaa toisistaan laitetaso ja käyttötapataso.<br />
Laite voi olla PC, Net-PC tai NC, mutta<br />
näitä kaikkia voidaan tarvittaessa etähallita,<br />
etätallentaa ja etäprosessoidakin. Eniten<br />
valinnanvapautta ja kombinointivaihtoehtoja<br />
tarjoaa PC, joka voidaan keskeisiltä<br />
osiltaan konfiguroida yhtä helposti hallittavaksi<br />
kuin NC. Voikin olla, että NC-tyyppisesti<br />
hallittu perinteinen PC on tulevaisuuden<br />
työasemaratkaisu yrityksissä. NC-konsepti<br />
ei ehkä tule elämään omana laitetyyppinään,<br />
vaan ainoastaan PC:n käyttötapana.<br />
Yrjö Benson on Tietokone-lehden vakituinen<br />
avustaja ja tietoverkkojen soveltamisen<br />
asiantuntija. Hän toimii Electronic Data<br />
Systemsin Account Managerina.
Käyttäjän portti<br />
[ohjelmointi][Windows][DOS][Tietokone Plus+]<br />
Tarkista koodisi<br />
Y2K – kuinka varautua<br />
2000 -ongelman<br />
Vuosi 2000 ei ole pelkästään<br />
vanhojen suurtietokoneiden<br />
ongelma. Vuosituhannen<br />
vaihde voi tuottaa<br />
ongelmia aivan uusissakin<br />
ohjelmissa. Ainoa kunnon<br />
tapa varmistaa, että ongelmia<br />
ei esiinny, on tarkistaa<br />
ohjelman koodi. Ja oikea aika<br />
ryhtyä työhön on juuri<br />
nyt.<br />
kattavin määrittely<br />
on<br />
”väärän vuosisadan olettamisen<br />
aiheuttamat ongelmat”.<br />
Teknisesti ongelma on yksinkertainen,<br />
mutta hyvin laajalle levinnyt<br />
ja odottamattomista paikoista<br />
löytyvä. Englanninkielinen nimitys<br />
”Y2K bug” on hieman harhaanjohtava,<br />
sillä usein kyseessä ei<br />
ole tahaton bugi, vaan suunnitteluvirhe.<br />
Näitä suunnitteluvirheitä on<br />
kaikkialla. Uusista ohjelmistoista<br />
mainittakoon käyttöjärjestelmät<br />
kuten Windows 3.1, NetWare, ja<br />
lähes kaikki UNIX:it, sovellukset<br />
kuten Excel 5 ja NNTP, jopa GPSvastaanottimien<br />
ja lähes jokaisen<br />
PC:n CMOS/BIOS-mikropiirit.<br />
Nämä ongelmat ovat melko helposti<br />
korjattavissa. Paras ratkaisu<br />
on uuden version asentaminen<br />
Todelliset pulmat piilevät kotitekoisissa<br />
ohjelmissa, joita ei voi<br />
korvata kaupan hyllyltä löytyvällä<br />
paketilla.<br />
Ongelmien lajit<br />
Yksinkertaisin, mutta yleisin ongelma<br />
on mikä tahansa \laskutoimitus<br />
tai vertailu\ kahden kaksinumeroisen<br />
vuosiluvun välillä.<br />
Perinteinen esimerkki on iän laskeminen.<br />
Nyt on vuosi 1997 ja esimerkkihenkilömme<br />
syntyi vuonna<br />
1965, vähennyslaskun mukaan<br />
(97 - 65) hän on nyt 34-vuotias.<br />
Mutta jos samaa logiikkaa kokeillaan<br />
vuonna 2000, tietokone<br />
laskee iloisesti 00 - 65, jolloin vastaukseksi<br />
tulee loogisesti oikea,<br />
mutta käytännössä enintään surkuhupaisa<br />
”-65”. Pelkät laskutoi-<br />
<strong>Internet</strong>issä on runsaasti tietoa Y2K-ongelmasta. Osoitteessa http://www.year2000.co.uk on päivälaskurin<br />
lisäksi paljon asiaa päivä päivältä ajankohtaisemmasta ongelmasta.<br />
mitukset eivät tosin ole läheskään<br />
ainoa esimerkki tästä lajista: täytyy<br />
muistaa myös lajittelu, tietojen<br />
poisto, tarkistukset, timestampit,<br />
avaimet tietokannassa, kaksoiskappaleet,<br />
kulunut tai jäljellä oleva<br />
aika, loopit ja niin edelleen.<br />
Erityisen hankala ongelman laji<br />
on \vakioiden\ käyttö, ei vain kaksi-<br />
vaan myös nelinumeroisten lukujen<br />
kanssa. Yksinkertaisimmillaan<br />
vuosisadaksi kirjataan aina<br />
”19” ja perään vain liitetään vuosi,<br />
jolloin<br />
vuonna 2000 saadaan ”1900”<br />
tai kenties jopa ”19100”. Tai kenties<br />
omasta mielestään nerokas<br />
ohjelmoija tulostaa vuosilukunsa<br />
C-koodinpätkällä<br />
*s++ = ’0’ + tm->tm_year /<br />
10;<br />
*s++ = ’0’ + tm->tm_year %<br />
10;<br />
josta tulee ”19:0” vuonna 2000.<br />
Epäuskottavaako? Windows<br />
3.1:n File Manager tekee täsmälleen<br />
näin.<br />
Aivan oma lukunsa ovat erityismerkitykset<br />
tietyille päiväyksille:<br />
monien järjestelmien mielestä<br />
”01/01/01” on uusi tietue,<br />
”09/09/99” on poistettu tietue, ja<br />
”31/12/99” on ikuisesti arkistoitu<br />
tietue.<br />
Yksi yleinen murheenkryyni<br />
ovat karkausvuodet. On syytä<br />
muistaa, että vuosi 2000 on karkausvuosi.<br />
Oikeaoppinen pseudokoodi-algoritmi<br />
karkausvuosien laskemiseksi<br />
on seuraavanlainen:<br />
if (year % 400 == 0 || (year<br />
% 4 == 0 && year % 100 != 0))<br />
then<br />
leap_year();<br />
else<br />
not_leap_year();<br />
Muita sääntöjä ei ole. Oikeaoppinen<br />
vuoden keskimääräinen pituus<br />
(seitsemän luvun tarkkuudella)<br />
on siis 365,2425 päivää.<br />
Nyt kun ongelmien lajit ovat<br />
tiedossa, tuleekin tehtävän hankalampi<br />
osa, sillä ongelmat pitää<br />
myös löytää. Automaattisista hakuohjelmista<br />
on apua, mutta mikään<br />
työkalu ei takaa löytävänsä<br />
kaikkia ongelmia. Ohjelmat voivat<br />
käyttää päiväyksiä ilman systeemikutsuja<br />
tai kirjastoja yksinkertaisesti<br />
lukemalla ne levyltä tai verkosta.<br />
Kaksinumeroisia vuosia piilotetaan<br />
usein niinkin salakavaliin<br />
paikkoihin kuin tiedostojen nimiin<br />
(esimerkiksi 020397.DAT).<br />
Eikä pelkän lähdekoodin tarkistus<br />
riitä. PC:llä täytyy tutkia muun<br />
muassa DLL- ja INI-tiedostot sekä<br />
Windowsin registry, tietokannoissa<br />
täytyy tarkistaa muun muassa<br />
DBF, NDX, NTX, MDX, IDX ja<br />
monta muuta tiedostolajia, joissa<br />
saattaa piillä päiväyksiä tai päiväyslogiikkaa.<br />
Oletetaan, että olet saanut oman<br />
ohjelmasi Y2K-yhteensopivaksi.<br />
Hyvä niin, mutta se ei riitä.<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 145
Käyttäjän portti [ohjelmointi]<br />
Jos ohjelmasi lukee tietoja ulkopuolelta<br />
täytyy varmistaa, että ohjelman<br />
syötteet ovat oikeaoppisia<br />
tai ainakin, että ohjelmasi pystyy<br />
suoriutumaan väärämuotoisista<br />
tiedoista. Harva ohjelma on sellaisenaan<br />
valmis käsittelemään vaikkapa<br />
negatiivista ikää. Koneen<br />
kaatavan luvun aikaansaaminen<br />
ei vaadi montakaan laskutoimitusta.<br />
Levyltä, verkosta tai jopa<br />
näppäimistöltä tuleva syöte voi<br />
olla korruptoitunutta. Miten ohjelma<br />
käsittelee kaksinumeroisena<br />
käsin syötettyä vuosilukua?<br />
Ohjelmointikielet<br />
Yhdessäkään ohjelmointikielessä<br />
ei itsessään ole vuosi 2000 -ongelmia.<br />
Ongelmat johtuvat tilan rajoituksista<br />
ja sekä ohjelmoijan että<br />
kielen kirjastojen suunnittelijoiden<br />
huolimattomuudesta tai ajattelemattomuudesta.<br />
C ja C++ ovat suosituimmat<br />
ohjelmointikielet. Systeemikirjastojen<br />
osalta ne ovat melko hyvässä<br />
kunnossa, lukuunottamatta yhtä<br />
merkittävää poikkeusta. Tässä<br />
käytännön esimerkki:<br />
time_t t;<br />
char date[7];<br />
time(&t);<br />
struct tm *lt = localtime(&t);<br />
sprintf(date,<br />
”%02d%02d%02d”, lt->mday, lt-<br />
>mon, lt->year);<br />
Löysitkö virheen? Jos kokeilet<br />
koodia nyt, se toimii vallan mainiosti,<br />
mutta tm->tm_year palauttaa<br />
vuosi - 1900, ei vuosi %<br />
100. 5. maaliskuuta 1997 rutiini<br />
tulostaa oikein ”050397”. 5. maaliskuuta<br />
2000 tulos on ”0503100”,<br />
ellei ohjelma sitten kaadu samantien,<br />
kun yritetään tulostaa seitsemää<br />
merkkiä vaikka tilaa on varattu<br />
vain kuudelle merkille. Helpoin<br />
tapa korjata ongelma on lisätä ”%<br />
100” lt->yearin perään, jolloin ylimääräiset<br />
vuodet leikataan pois.<br />
Paras tapa on kuitenkin korvata<br />
koko viimeinen rivi seuraavalla:<br />
strftime(date,6,”%d%m%y”,lt);<br />
%y palauttaa aina vuosi % 100,<br />
joten ikäviä yllätyksiä ei tule.<br />
Muilta osin C-kirjastot ovat<br />
kunnossa, ainakin vuoteen 2036<br />
asti. Tällöin UNIX:n time_t (etumerkillinen<br />
32-bittinen luku)<br />
pyörähtää ympäri ja palauttaa<br />
kaikki päiväykset vuoteen 1970.<br />
Toivon mukaan UNIX-järjestelmät<br />
siirtyvät ennen sitä 64-bittisiin<br />
lukuihin.<br />
C++:n seuraaja Java on valitettavasti<br />
perinyt henkiseltä esi-isältään<br />
osan sen ongelmista. Kaikki<br />
java.util.Date-metodit käyttävät<br />
struct tm:n kaltaista ”vuosi-1900”-<br />
146 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
määrittelyä vuodelle, johon voi<br />
kompastua ellei ole varovainen:<br />
Date(97,01,01); // 1.1.1997<br />
Date(100,01,01); //<br />
1.1.2000<br />
Date(00,01,01); // 1.1.1900<br />
Date(2001,01,01);//<br />
1.1.3900<br />
Netscapen JavaScript yrittää<br />
korjata tämän, mutta lopputulos<br />
on sekava. Date-objektin getYear/setYear()-metodit<br />
näyttävät<br />
suorilta Java-kopioilta ja niin ne<br />
ovatkin, kunhan vuosi on alle<br />
2000. Mutta vuosituhannen vaihtuessa<br />
funktiotkin vaihtuvat: setYear(100)<br />
ei enää ole laillinen,<br />
vaan vuodesta 2000 vuosi on annettava<br />
kokonaisena, eli setYear(2000).<br />
setYear() yrittää itse<br />
päätellä, kumpi muoto on sopivampi,<br />
mutta Date.UTC palauttaa<br />
päiväykset aina Java-muodossa ilman<br />
1900:aa.<br />
Toinen suosittu kieli näinä päivinä<br />
on Visual Basic.Visual Basic<br />
kyllä tukee nelinumeroisia vuosia<br />
muun muassa Date- ja Variant<br />
V_DATE -muuttujillaan, mutta<br />
valitettavasti useimmat ohjelmoijat<br />
ovat vältelleet näitä ja käyttäneet<br />
sen sijaan String-muuttujia.<br />
Vaikka päiväyksiä käsitellään sisäisesti<br />
liukulukuina, lähes kaikki<br />
päiväykset luetaan sisään Stringeinä.<br />
Jossain vaiheessa ne täytyy<br />
muuntaa ja muunnos riippuu<br />
käytetystä Visual Basicin versiosta.<br />
VB 3 ja aikaisemmat versiot olettivat<br />
vuosisadan olevan aina 1900,<br />
VB 4 olettaa vuosisadan olevan sama<br />
kuin systeemikellon vuosisata<br />
ja VB 5 käyttää kiinteää ikkunointia,<br />
jossa 00-29 ovat 2000-luvulla<br />
ja 30-99 1900-luvulla.<br />
Oman lukunsa muodostavat<br />
tietokannat, joka ovat hyvin keskeisessä<br />
asemassa yrityksen tietojenkäsittelyssä.<br />
Kaikki nykyaikaiset<br />
tietokannat kyllä \osaavat\ haluttaessa<br />
käyttää nelinumeroisia vuosia,<br />
mutta tärkeämpi kysymys onkin,<br />
käytetäänkö niitä. Monissa<br />
järjestelmissä joutuukin käsin<br />
asettamaan joko käyttöjärjestelmän<br />
oletusarvoksi nelinumeroiset<br />
vuodet tai ainakin asettamaan oletusarvoisen<br />
vuosisadan ikkunoinnin<br />
käsin. Jos tieto on kaksinumeroista<br />
ja tietokanta muuntaa sen<br />
nelinumeroiseksi lennossa, tiedonsiirto<br />
ohjelmasta toiseen on<br />
erityisen riskikästä, sillä kannat<br />
saattavat tehdä eri oletuksia. Kaksinumeroisten<br />
päiväysten käyttö<br />
kannan avaimissa saattaa myös<br />
aiheuttaa odottamattomia ongelmia<br />
vuosisadan vaihtuessa, sillä<br />
kantaan voi ilmestyä kaksoiskappaleita.<br />
Nykyään tietokannoilla on omat<br />
ohjelmointikielensä, joiden koodi<br />
täytyy tarkistaa siinä missä muidenkin<br />
ohjelmien. Esimerkiksi<br />
useimmissa SQL-versioissa kaksinumeroinen<br />
vuosi sijoitetaan aina<br />
1900-luvulle. Tietokantojen kanssa<br />
kannattaa myös erityisesti varoa<br />
character-kenttiin sijoitettuja päiväyksiä,<br />
joita operoidaan näennäisen<br />
yhteensopivuuden takia omilla<br />
rutiineilla huomioimatta vuotta<br />
2000.<br />
On muistettava, että edellä on<br />
esitetty vain pieni poikkileikkaus<br />
kaikkein yleisimmistä vuosi 2000 -<br />
ongelmista. Mitä visaisempi ongelma,<br />
sitä hankalampi se on löytää.<br />
Kaikki päiväyksiä käsittelevät<br />
koodit on tarkistettava.<br />
Ratkaisut<br />
Laajan vuosi 2000 -ongelman löydyttyä<br />
sen voi ratkaista usealla eri<br />
tavalla. Ratkaisuvaihtoehdoilla on<br />
etunsa ja haittansa, joten ratkaisu<br />
täytyy aina sovittaa ongelmaan.<br />
Elegantein ratkaisu on \kenttien<br />
lavennus\ (date expansion), jossa<br />
kaikista kaksinumeroisista vuosista<br />
tehdään nelinumeroisia. Tällöin<br />
ohjelman logiikkaan ei yleensä<br />
tarvitse koskea ja ratkaisu toimii<br />
vuoteen 9999 asti. Valitettavasti<br />
tämä on myös melko työläs ratkaisu,<br />
sillä kaikki tieto on muunnettava<br />
ja ohjelmatkin pitää saada<br />
systeemaattisesti käsittelemään<br />
nelinumeroista tietoa kaikissa I/Ooperaatioissa.<br />
Ohjelman tilan ja<br />
muistin kulutus lisääntyy myös<br />
jonkin verran.<br />
Toinen yleinen ratkaisu on \ikkunointi\<br />
(windowing/pivoting),<br />
jossa vuosisata määritellään joko<br />
kiinteän tai liukuvan pisteen avulla.<br />
Jos vaihtopisteeksi asetetaan<br />
vaikkapa 50, vuodet 00-49 ovat<br />
2000-luvulla ja vuodet 50-99<br />
1900-luvulla. Tämä ratkaisu ei<br />
vaadi muutoksia tietoon tai sen<br />
määrittelyyn eikä vie enempää tilaa,<br />
mutta uutta logiikkaa on lisättävä<br />
lähes kaikkialle ja muutoksen<br />
jälkeen kantaan mahtuu enintään<br />
100 vuotta tietoa.<br />
Harvinaisempi ratkaisu on \tiedon<br />
pakkaus\ (date compression), jossa<br />
kolme tai neljä numeroa mahdutetaan<br />
kahteen tavuun. Ratkaisun<br />
ainoa etu on, että tilan kulutus<br />
ei lisäänny vaikka kantaan mahtuu<br />
1000-10000 vuoden tiedot Haittoja<br />
on sitäkin runsaammin. Pakkaus-purkuoperaatioita<br />
täytyy lisätä<br />
lähes jokaiseen päiväyksiä käsittelevään<br />
ohjelman osaan, mikä<br />
hidastaa ohjelman suorituskykyä<br />
tuntuvasti. Ratkaisu on myös teknisesti<br />
vaativa ja pienikin lipsahdus<br />
voi aiheuttaa pahoja virheitä<br />
tietokantaan.<br />
Eniten uutisoitu ratkaisu on \kapselointi\<br />
(encapsulation), jossa joko<br />
tieto tai itse ohjelma siirretään<br />
menneisyyteen ja takaisin. Yleisin<br />
siirto on 28 vuotta taaksepäin,<br />
koska 1972 oli karkausvuosi ja viikonpäivien<br />
sijainti oli sama kuin<br />
vuonna 2000. Kapseloinnilla vuosi<br />
2000 vältetään varmistamalla,<br />
ettei se koskaan tule: vuodesta<br />
1997 tuleekin 69 eikä 97, jolloin<br />
vuosi 2000 on 72 eikä 00. Jos ohjelma<br />
kapseloidaan, eli rakennetaan<br />
sillat, joilla tietoa siirretään<br />
taaksepäin ennen syöttöä ohjelmalle,<br />
muutoksen voi toteuttaa jopa<br />
ilman ohjelman lähdekoodia.<br />
Ratkaisuna tämä on melko nopea<br />
toteuttaa, mutta se vastaa käytännössä<br />
padon reiän tukkimista sormella.<br />
Kapselointi on tehtävä hyvin<br />
huolellisesti, sillä jos aikapoimuun<br />
jäänyt tieto pääsee livahtamaan<br />
ulos, tietokannoista tulee<br />
uuden ja vanhan sekoitus, jota on<br />
lähes mahdoton korjata. Parhaimmassakin<br />
tapauksessa ratkaisu on<br />
vain väliaikainen; tällä keinolla aikaa<br />
voi ostaa lisää 28 vuotta, mutta<br />
siihen mennessä ongelmalle on<br />
löydettävä toinen, kestävämpi ratkaisu.<br />
Toinen elegantti ratkaisu on \korvaaminen\<br />
(replacement), jossa<br />
vanhan ohjelman tilalle rakennetaan<br />
aivan uusi, 2000-yhteensopiva<br />
versio. Tämä vaihtoehto on sinänsä<br />
houkutteleva, sillä samalla<br />
olisi mahdollista uusia ohjelman<br />
kaikki muutkin piirteet täysin. Tätä<br />
ei kuitenkaan voi suositella.<br />
Uuden ohjelman rakentaminen<br />
on hyvin kallista ja hidasta. Tässä<br />
vaiheessa eli syksyllä 1997 korvikeprojektin<br />
aloittaminen vähänkin<br />
isommalle kriittiselle järjestelmälle<br />
olisi hyvin riskialtista, sillä jos<br />
uutta ohjelmaa ei saada ajoissa<br />
valmiiksi, yrityksen toiminta pysähtyy.<br />
Vuoden 2000 paikkeilla häämöttää<br />
toinenkin iso ATK-projekti, eli<br />
siirtyminen yhteiseen eurovaluuttaan<br />
vuoteen 2002 mennessä. Joissain<br />
piireissä on kehotettu tekemään<br />
Y2K- ja Euro-muunnokset<br />
yhtäaikaa, mutta se ei ole suotavaa.<br />
Kahden mittavan projektin<br />
samanaikainen suoritus monimutkaistaa<br />
järjestelyjä merkittävästi.<br />
Eurolla ja Y2K:lla on myös<br />
yksi hyvin merkittävä ero.<br />
1.1.2002 markkapohjaiset ohjelmat<br />
toimivat edelleen vaikka niitä<br />
ei korjattaisi ja markat voi kääntää<br />
euroiksi vaikka taskulaskimella,<br />
jos on pakko, mutta 1.1.2000<br />
Y2K-ongelmista kärsivä ohjelma<br />
ei enää toimi, eikä taskulaskimista<br />
ole iloa. Koska Euron takarajaa<br />
voidaan myös vielä siirtää, Y2Kongelman<br />
ratkaisu kannattaa ehdottomasti<br />
priorisoida listan ensimmäiseksi<br />
JANI PATOKALLIO
Käyttäjän portti [vinkit]<br />
Nitoja apuun<br />
Officen dokumentit yhteen<br />
Isoja raportteja tai muistioita<br />
laadittaessa käytetään tavallisesti<br />
useita ohjelmia aineiston<br />
tuottamiseen.<br />
Microsoft Officen Nitojan<br />
avulla koko aineisto voidaan<br />
näppärästi kerätä yhdeksi<br />
tiedostoksi, jolloin aineiston<br />
hallinta ja tulostaminen sujuvat<br />
helpommin. Nitojaa<br />
voidaan hyödyntää myös<br />
työryhmäkäytössä Windowsin<br />
Salkku (Briefcase) -<br />
toiminnon avulla.<br />
itoja (Binder) on ohjelma, jo-<br />
Nka tulee Microsoft Office -<br />
tuotepaketin mukana. Nitojaan<br />
voidaan kopioida ainoastaan<br />
Word, Excel, PowerPoint tai<br />
Microsoft Project -tiedostoja. Nitojaan<br />
voidaan luoda myös uusia<br />
Microsoft Office -tiedostoja erilaisten<br />
asiakirjamallien pohjalta.<br />
Jokaisesta tiedostosta muodostuu<br />
Nitojaan oma osio, joka säilyttää<br />
yhteyden siihen ohjelmaan, jolla<br />
se on luotu. Muokattaessa esimerkiksi<br />
Wordin asiakirjaosioita,<br />
Nitojan ikkunassa näkyvät Wordin<br />
valikot ja työkalurivit. Nitojalla<br />
yhteen kerättyjä tiedostoja kutsutaan<br />
niteeksi ja niteen tiedostonimessä<br />
käytetään OBD-päätettä.<br />
Uuden niteen luonti<br />
Uusi nide luodaan käynnistämällä<br />
Nitoja ja antamalla komento<br />
Osio-Lisää tiedostosta [Section-<br />
Add from File]. Tiedostot, joista<br />
nide luodaan, jäävät edelleen kiintolevylle<br />
ja vain niiden kopiot liitetään<br />
niteeseen. Näin tiedot vievät<br />
kiintolevyltä kaksinkertaisen<br />
määrän tilaa ja siksi alkuperäiset<br />
tiedostot voidaankin poistaa -<br />
kunhan nide on ensin tallennettu<br />
huolellisesti. Nide tallennetaan<br />
komennolla Tiedosto-Tallenna<br />
Nide [File-Save Binder]. Nitojaan<br />
voidaan myös luoda uusia osioita<br />
komennolla Osio-Lisää [Section-<br />
Add], jolloin voidaan valita mitä<br />
asiakirjamallia käytetään uuden<br />
osion pohjana.<br />
Osioiden käsittely ja<br />
tulostusmääritykset<br />
Niteen osiot näkyvät allekkain ohjelmaikkunan<br />
vasemmassa reu-<br />
Nitojaan liitetyt tiedostot näkyvät Nitojan vasemmassa reunassa allekkain. Nitojassa näkyvät aktiivisen<br />
osion luontiohjelman valikot ja työkalurivin painikkeet.<br />
nassa. Osioiden järjestystä voidaan<br />
muuttaa hiirellä vetämällä ja<br />
ne kannattaa järjestää tulostusjärjestyksen<br />
mukaisesti. Osion nimeä<br />
voidaan muuttaa esimerkiksi<br />
kaksoisnapsauttamalla kuvakkeen<br />
alla olevaa nimeä. Tarpeettomat<br />
osiot voidaan poistaa niteestä komennolla<br />
Osio-Poista [Section-<br />
Delete], jolloin tieto häviää pysyvästi.<br />
Jos tietoa tarvitaan myöhemmin,<br />
kannattaa osio tallentaa<br />
erilliseksi tiedostoksi ennen poistamista<br />
(Osio-Tallenna tiedostona<br />
[Section-Save as File]).<br />
Osioita muokataan yleensä Nitojan<br />
sisällä, jolloin kunkin ohjelman<br />
Tiedosto-valikko on täynnä<br />
Nitojan komentoja ja suurin osa<br />
ohjelman omista Tiedosto-valikon<br />
komennoista on siirtynyt<br />
Osio-valikkoon. Muuten ohjelman<br />
käyttö on lähes samanlaista<br />
kuin ilman Nitojaa. Osioita voidaan<br />
muokata myös Nitojan ulkopuolella<br />
kyseisen tiedoston omalla<br />
ohjelmalla (Osio-Näytä ulkopuolella<br />
[Section-View Outside]),<br />
mutta silloinkin ne pitää avata Nitojan<br />
kautta. Nitoja on myös pidettävä<br />
taustalla avoinna koko<br />
muokkauksen ajan. Ohjelmassa<br />
ainoa Nitojasta muistuttava komento<br />
on Tiedosto-valikossa, Sulje<br />
ja palaa /tiedoston nimi/ [Close<br />
& Return to /tiedoston nimi/].<br />
Muokattaessa Excel-taulukkoa Nitojasta käsin on Tiedosto [File] -valikko<br />
täynnä Nitojan omia toimintoja ja Excelin omat komennot on<br />
siirretty Osio [Section] -valikkoon. Nitojaan liitetyt tiedostot näkyvät<br />
Nitojan vasemmassa reunassa allekkain.<br />
Nide voidaan tulostaa yhtenä<br />
kokonaisuutena tai valikoimalla<br />
vain tietyt osiot. Shift tai Control -<br />
näppäimiä apuna käyttämällä voidaan<br />
valita useita osioita tulostusta<br />
varten.<br />
Osiot noudattavat omia tulostusasetuksiaan,<br />
jotka asetetaan<br />
kunkin osion omassa ohjelmassa.<br />
Word ja Excel -osioissa tulostusmääritykset<br />
tehdään valitsemalla<br />
haluttu osio ja antamalla komento<br />
Osio-Sivun asetukset [Section-Page<br />
Setup].<br />
PowerPoint-osiossa asetuksia<br />
muutetaan komennolla Työkalut-<br />
Asetukset-Tulostus [Tools-Options-Print],<br />
joka on käytössä vain<br />
uusimmassa PowerPoint 97 -versiossa.<br />
Tunnisteiden luonti ja<br />
sivunumerointi<br />
Koko niteelle voidaan tehdä yhteiset<br />
ylä- ja alatunnisteet sekä määritellä,<br />
miten osioiden sivut numeroidaan<br />
tulostuksessa. Niteen tulostusasetukset<br />
määritellään komennolla<br />
Tiedosto-Niteen sivun<br />
asetukset [File-Binder Page Setup].<br />
Valintaikkunasta voidaan muokata<br />
ylä- ja alatunnisteet mieleisiksi<br />
ja valita ne osiot, jotka niitä<br />
noudattavat. Valitsematta jääneet<br />
osiot noudattavat omia, omassa<br />
ohjelmassaan määriteltyjä tunnis-<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 147
Käyttäjän portti [ohjelmointi]<br />
Salkussa olevaa tiedostoa päivitettäessä jokainen muuttunut niteen<br />
osio nähdään omana kuvakkeena. Käyttäjä voi itse valita, minkä version<br />
hän haluaa säilyttää kustakin osiosta.<br />
teita. Nitojan valintaikkunassa<br />
voidaan myös määritellä osioiden<br />
sivunumerointi ja tulostetaanko<br />
kaikki vai ainoastaan valitut<br />
osiot. Sivunumerointi voi olla<br />
jatkuva koko niteessä tai se voidaan<br />
määritellä alkamaan joka<br />
osion alusta.<br />
148 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Esikatselu ja<br />
tulostaminen<br />
Sivumääritysten jälkeen kannattaa<br />
käydä tarkistamassa tulos esikatselussa<br />
komennolla Tiedosto-Niteen<br />
esikatselu [File-Binder Print Preview].<br />
PowerPoint-osioille ei ole<br />
esikatselumahdollisuutta. Jos<br />
muut osiot näyttävät kelvollisilta<br />
esikatselussa, voidaan nide tulostaa<br />
komennolla Tiedosto-Tulosta<br />
Nide [File-Print Binder]. Jos nide<br />
on niin suuri, että tulostimella on<br />
hankaluuksia tulostaa se yhtenä<br />
työnä, kannattaa poistaa rasti kohdasta<br />
Tiedosto-Niteen asetukset-<br />
Tulosta koko nide kerralla [File-<br />
Binder options-Print binder as a<br />
single job].<br />
Nitoja<br />
työryhmäkäytössä<br />
Nitoja sopii Windowsin Salkkutoiminnon<br />
kanssa hyvin työryhmäkäyttöön.<br />
Toimintaidea on se,<br />
että nide tallennetaan verkkoon<br />
sellaiseen kansioon, johon kaikilla<br />
työryhmän jäsenillä on luku- ja<br />
kirjoitusoikeudet. Kukin käyttäjä<br />
kopioi niteen sieltä omaan Salkkuunsa,<br />
josta käsin hän voi muokata<br />
niteen osioita. Tarvittaessa<br />
nide päivitetään verkossa sijaitsevan<br />
version kanssa, jolloin käyttäjän<br />
muokkaamat osiot viedään<br />
palvelimelle ja vastaavasti muiden<br />
muokkaamat osiot päivitetään<br />
käyttäjän salkkuun.<br />
Tällaisessa yhteiskäytössä kannattanee<br />
kuitenkin sopia työryhmän<br />
yhteisistä pelisäännöistä eli<br />
siitä, kuka vastaa mistäkin niteen<br />
osiosta. Jos nimittäin kaksi henkilöä<br />
muokkaa täsmälleen samaa<br />
osiota, niin toisen tekemät muutokset<br />
voivat pyyhkiytyä epähuomiossa<br />
pois.<br />
Plussat ja miinukset<br />
Nitoja on kätevä työväline eri ohjelmilla<br />
tehdyn materiaalin niputtamiseen.<br />
Se on melko helppokäyttöinen,<br />
joten käyttäjä pääsee<br />
sen kanssa nopeasti työntekoon.<br />
Varsinkin Salkku-toiminnon<br />
kanssa käytettynä se on mainio lisä<br />
Microsoft Officen työryhmäominaisuuksiin.<br />
Ohjelman heikkouksia<br />
on muun muassa ylä- ja<br />
alatunnisteen muokkauksen kömpelyys,<br />
esimerkiksi kuvan lisäys tai<br />
kirjestandardin mukaisen tunnisteen<br />
teko ei onnistu.<br />
Toinen ominaisuus, jota Nitojassa<br />
erityisesti kaipaisi, on jonkinlainen<br />
automatiikka sisällysluettelon<br />
laatimiseen. Nyt sisällysluettelo<br />
täytyy kirjoittaa itse alusta loppuun.<br />
Myöskin osioiden linkitysmahdollisuus<br />
tuntuisi tarpeelliselta<br />
ominaisuudelta, kun nidetiedoston<br />
koko paisuu niin suureksi,<br />
että sitä on hankala käsitellä.<br />
KIRSTI LEPPÄMAA
Käyttäjän portti [Tietokone Plus]<br />
Tietokone Webline ja Tietokone Online<br />
Tilaajille Plus-etuja<br />
Tietokone-lehti tarjoaa tilaajilleen<br />
maan kattavimmat<br />
tietotekniikat sähköiset tietopalvelut,<br />
kokonaispaketti<br />
on nimeltään Tietokone<br />
Plus+. Yhteisen nimen alta<br />
paljastuvat Tietokone Onlinen<br />
ja Tietokone Weblinen<br />
runsaat ilmaiset uutiset, artikkeliarkistot,tiedostoalueet<br />
ja asiantuntevat keskustelut.<br />
ietokone-lehden tilaajien käy-<br />
Ttössä oleva Tietokone Plus+ sisältää<br />
kaiken sen, mitä paperinen<br />
lehti ei pysty välittämään: päivittäiset<br />
uutiset, artikkelitietokanta,<br />
ajurit, shareware-apuohjelmat. Lisäksi<br />
lukijoillamme on mahdollisuus<br />
antaa palautetta ja kysyä<br />
asiantuntijoilta neuvoa reaaliaikaisesti.<br />
Tietokone Plus+ on tilaajien<br />
käytössä <strong>Internet</strong>in Web-sivujen<br />
tai tavallisen modeemiyhteyden,<br />
eli Tietokone Onlinen, kautta. Yhteydenottoon<br />
tarvitaan vain modeemi<br />
tai esimerkiksi yrityksen<br />
kiinteä verkkoyhteys <strong>Internet</strong>iin.<br />
Uutismaailma<br />
sormenpäässä<br />
Tietokone-lehden päivittäinen<br />
uutispalvelu, Webline-uutiset, tarjoaa<br />
uusimmat uutiset tuoreeltaan<br />
koko tietokonealalta. Tuotteiden<br />
julkistukset, uusien tekniikoiden<br />
esiinmarssi, yritysten kuulumiset<br />
ja muut kiinnostavat asiat<br />
löydät uutispalvelusta joka päivä.<br />
Webline-uutiset on itse asiassa<br />
kaksi lehteä. Päivittäisen etusivun<br />
lisäksi koko viikon uutiset ovat<br />
luettavissa Viikkolehdestä. Kaikki<br />
uutiset jäävät tietokantaan, josta<br />
voi milloin tahansa hakea uutishistoriaa<br />
hakusanoilla. Uutisia on<br />
tietokannassa vuodesta 1995 lähtien,<br />
joten mitkään taustatiedot eivät<br />
jää huomaamatta.<br />
Uutislehteen pääsee Weblinen<br />
etusivulta. Sen suora osoite on<br />
http://tietokone.fi/uutiset. Uutissivujen<br />
ja -arkiston käyttö ei edellytä<br />
rekisteröitymistä.<br />
Arkistosta vanhat<br />
jutut<br />
Suurin osa Tietokone-lehden tilaajista<br />
säästää kirjastossaan kaikki<br />
ilmestyneet numerot. Painetun<br />
lehden muodossa tiedot ovat hyvässä<br />
tallessa, mutta tehokkainta<br />
on ottaa yhteys Tietokone Plussan<br />
Tietokoneen kotisivulta avautuvat Plus-palvelujen arkisto ja uutissivut.<br />
Arkiston käyttö edellyttää rekisteröitymistä.<br />
artikkeliarkistoon. Vertailut ja testit<br />
löytyvät sieltä nopeasti ja aukottomasti.<br />
Uutisten lailla Tietokone-lehden<br />
artikkelit on tallennettu<br />
tietokantaan, josta hakusanojen<br />
avulla saa aivan uuden<br />
näkökulman kumulatiiviseen tietoon.<br />
Joskus saattaa myös olla tarvetta<br />
syventää tietoja johonkin tiettyyn<br />
aiheeseen liittyen. Kuka voisi sanoa<br />
tietävänsä kaiken esimerkiksi<br />
SCSI-väylästä? Silloin on hyvä<br />
käyttää hyväkseen Tietokone Plussan<br />
artikkeliarkistoa. Hakusanalla<br />
”SCSI” löytyvät kaikki Tietokonelehdessä<br />
julkaistut aiheeseen liittyvät<br />
artikkelit. Listasta voi sitten valita<br />
ja lukea haluamansa.<br />
Artikkeliarkistoon pääsee Weblinen<br />
etusivulta. Arkiston käyttö<br />
edellyttää rekisteröitymistä, mikä<br />
käy kätevästi pääsivulta avautuvalla<br />
lomakkeella.<br />
Tiedosto-alueilta apu<br />
moniin pulmiin<br />
Tietokone Plussan tiedostokirjastosta<br />
löytyy apu monenmoisiin<br />
pulmiin kimuranttien grafiikkatiedostojen<br />
avaamisesta kirjoitinajureihin.<br />
Graafisen käyttöliittymän<br />
ansiosta tiedostot on voitu<br />
jaotella selkeästi ja tehokkaasti eri<br />
kansioihin ja niiden alakansioihin,<br />
joten haluamansa löytää helposti.<br />
Tiedostojen etsiminen tapahtuu<br />
samalla tavalla kuin oman kiintolevyn<br />
selaaminen. Suomenkieliset<br />
lyhyet kuvaukset tiedostoista ja<br />
ohjelmista auttavat myös valinnassa.<br />
Voit myös pyytää Tietokone<br />
Plussan ylläpitoa hakemaan haluamasi<br />
tiedoston, mikäli sitä ei<br />
vielä tiedostokirjastossa ole. Mikäli<br />
tiedostolle katsotaan olevan<br />
yleistä tarvetta, se pyritään nopeasti<br />
lisäämään kirjastoon. Kaikki<br />
tiedostot on tietenkin tarkistettu<br />
virustorjuntaohjelmilla.<br />
Tiedostoalueet löydät Tietokone<br />
Onlinesta, minne pääset tilaajille<br />
toimitetulla Online-yhteysohjelmalla.<br />
Tietokone Onlinen voi<br />
myös tilata erikseen, jollei ole lehden<br />
tilaaja. Tiedostoalueiden käyttö<br />
edellyttää rekisteröitymistä, josta<br />
on ohjeet Onlinen etusivulla<br />
Keskusteluista apua<br />
ongelmiin<br />
Etkö saa uutta näytönohjainta<br />
asennettua? Kaatuuko koneesi<br />
tiettyä ohjelmaa käytettäessä? Eikö<br />
<strong>Internet</strong>-yhteys toimi? Haluatko<br />
tietää, mitä shareware-ohjelmat<br />
tarkoittavat? Vai haluatko ilmaista<br />
mielipiteesi viimeisimmästä käyttöjärjestelmäversiosta?<br />
Tietokone-lehden tilaajilla on<br />
mahdollisuus kysyä apua ongelmiinsa<br />
Tietokone Plussan keskusteluryhmissä,<br />
joihin osallistuu laajan<br />
käyttäjäjoukon lisäksi myös eri<br />
alojen asiantuntijoita. Apu pulmatilanteeseen<br />
saattaa löytyä varsin<br />
nopeasti.<br />
Keskusteluita voi seurata helposti<br />
graafisen käyttöliittymän ansiosta.<br />
Viimeisimmät viestit, joita<br />
ei ole vielä lukenut, näkyvät selkeästi.<br />
Viestiketjujen eli vastausten<br />
luku sujuu automaattisesti ja keskusteluun<br />
osallistuminen on vain<br />
hiiren painalluksen takana.<br />
Keskustelualueita on runsaasti,<br />
joten voi valita, mitä aiheita haluaa<br />
seurata. Ja käytössä on myös<br />
Hyde Park, jossa sana on vapaa.<br />
JUKKA NORTIO<br />
Mitä on Tietokone Plus+ ?<br />
Tietokone Plus+ on Tietokone-lehden tilaajille tarkoitettu sähköinen palvelu.<br />
Tietokone Plussan palveluja on tarjolla kahdessa paikassa, WWW-selaimella<br />
osoitteessa www.tietokone.fi (Tietokone Webline) ja erillisellä FirstClass-yhteysohjelmalla<br />
puhelinnumerosta (09) 565 2322 (Tietokone Online).<br />
FirstClass-yhteysohjelman voit asentaa tilaajille jaetulta Tietokone Plus+<br />
CD-levyltä. Kumpaankin paikkaan on rekisteröidyttävä erikseen.<br />
Tietokone Onlinessa tilaajat voivat osallistua keskusteluihin ja imuroida shareware-tiedostoja.<br />
<strong>Internet</strong>-sivuilla Tietokone Webline tarjoaa lukijoilleen päivittäisen<br />
uutislehden ja artikkeliarkiston.<br />
Tietokone Onlinessa on tilaajaedut saadakseen lähetettävä sisäänkirjoittautumisen<br />
jälkeen ylläpidolle postia ”Tilaajien rekisteröityminen” -kansion viestilomakkeella,<br />
jossa kysytään muuan muassa asiakasnumero.<br />
■ keskustelut ■ uutislehti<br />
■ sharewaret ■ artikkeliarkisto<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 149
Käyttäjän portti [Tietokone Plus+]<br />
Tiedostot-palstalla esitellään<br />
Tietokone Online -palvelun<br />
Tiedostot-alueelle lisättyjä<br />
uusia ohjelmia. Tiedostot on<br />
jaettu niiden aiheiden mukaisiin<br />
kansioihin. Tiedostot<br />
on pakattu: PC-ohjelmat<br />
yleensä Pkzip-pakkausohjelmalla<br />
ja Mac-ohjelmat Sea-,<br />
Sit- tai Hqx-muotoon.<br />
Useimmat ohjelmat ovat niin<br />
kutsuttuja shareware-ohjelmia.<br />
Shareware-ohjelmia jaetaan vapaasti<br />
kokeiltaviksi. Ohjelman<br />
kokeiluaika on yleensä noin kuukausi.<br />
Mikäli testiajan jälkeen<br />
päättää jatkaa ohjelman käyttöä,<br />
ohjelma pitää rekisteröidä. Rekisteröintimaksu<br />
vaihtelee kymmenestä<br />
kuuteenkymmeneen dollaria<br />
eli noin viidestäkymmenestä<br />
kolmeensataan markkaan.<br />
Kaikki Tiedostot-alueen ohjelmat<br />
on tarkistettu virusten varalta. Kukin<br />
ohjelma löytyy ohjelmaesittelyn<br />
lopussa olevan hakemistopolun<br />
avulla.<br />
Kymppisormi 3.2<br />
Kymmensormijärjestelmän<br />
hallinta on tehokkaan<br />
koneenkäytön<br />
kulmakivi. Kymmensormijärjestelmää<br />
käyttävän kirjoittajan<br />
ei tarvitse toistuvasti siirtää<br />
katsettaan näppäimistön ja kuvaruudun<br />
välillä.<br />
Kymppisormi on suomalainen<br />
kymmensormijärjestelmän harjoittamiseen<br />
tarkoitettu ohjelma.<br />
Perusnäppäinharjoitusten lisäksi<br />
ohjelmassa on myös pelejä, joiden<br />
avulla näppäilynopeuttaan voi parantaa.<br />
Lisäksi Kymppisormella<br />
voi harjoitella tekstin kirjoittamista,<br />
mukana on muutama harjoitusteksti.<br />
Kymppisormen laitteistovaatimukset<br />
ovat vähäiset. Windowsin<br />
DOS-ikkunassa moitteettomasti<br />
Tiedostot<br />
150 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
toimiva Kymppisormi on varsin<br />
nopea, joten kirjoituskoneen korvikkeeksi<br />
kelpaa vaikka vanha ATmikro.<br />
Kymppisormi on hyödyllinen<br />
harjoitteluohjelma jokaiselle tietokonettaan<br />
vakavasti käyttävälle.<br />
Ohjelman avulla on mukava harjoittaa<br />
omaa kirjoitusnopeuttaan.<br />
Maksuton esittelyversio on toiminnoiltaan<br />
jonkinverran rajoitettu.<br />
Tiedostot: Apuohjelmat:<br />
DOS-apu<br />
10sormi3.zip, 268 Kt<br />
NetTerm 4.2.2<br />
NetTerm on yksi tunnetuimmista<br />
PC:n pääteohjelmista.NetTermiä<br />
voi käyttää telnetyhteyksien<br />
lisäksi myös perinteisenä<br />
pääteohjelmana modeemin<br />
kanssa.<br />
Modeemikäytössä NetTerm<br />
kanssa ei tule ongelmia. NetTerm<br />
tuntee suuren joukon eri tyyppisiä<br />
modeemeja ja jos omaa modeemityyppiä<br />
ei listalta löydy, voi käyttää<br />
Windowsin omia modeemiasetuksia.<br />
Tiedostojen siirtoon on käytettävissä<br />
neljä eri protokollaa. Vaikka<br />
määrä onkin vähäinen verrattuna<br />
vaikkapa Telixiin, niin Net-<br />
Termistä löytyvä Zmodem on<br />
käytännössä yleisin siirtoprotokolla.<br />
NetTerm osaa siirtää tiedostoja<br />
myös telenet-yhteyden kautta.<br />
NetTermissä on toimintojen automatisointiin<br />
tarkoitettu skriptikieli.<br />
Skriptejä käyttämällä voi esimerkiksi<br />
sisäänkirjoittaumisen automatisoida.<br />
Lisäksi monia asetuksia<br />
voi skriptikielen avulla<br />
muuttaa, esimerkiksi modeemin<br />
asetustiedot voi halutessaan<br />
muuttaa.<br />
NetTerm on näppärä pääteohjelma,<br />
jonka suosio on varsin perusteltua.<br />
Modeemikäytössä Net-<br />
Suomalainen Kymppisormi on mainio ohjelma kymmensormijärjestelmän<br />
harjoitteluun.<br />
NetTerm on kätevä pääteohjelma erityisesti telnet-yhteyksiin.<br />
Term on mainio vaihtoehto, mutta<br />
telnet-yhteyksissä ohjelma on<br />
parhaimmillaan.<br />
Ohjelmasta on omat versiot sekä<br />
16- että 32-bittiselle Windowsille,<br />
joten vanhemmankin<br />
Windowsin käyttäjien ei tarvitse<br />
tyytyä Windowsin omaan Terminal-ohjelmaan.<br />
16-bittinen versio:<br />
Tiedostot: Tietoliikenne<br />
NT16422.EXE, 662 Kt<br />
32-bittinen versio:<br />
Tiedostot: Tietoliikenne<br />
NT32422.EXE, 905 Kt<br />
Cookie Cruncher 2.11<br />
Netscape Navigator -<br />
selain otti ensimmäisenä<br />
käyttöön keksit<br />
(cookies). Keksejä käytetään<br />
varsin paljon, mutta tietoa<br />
niistä on vaikeampi löytää. Monet<br />
ovatkin pitäneet keksejä jopa tietoturvariskinä.<br />
Keksitekniikan avulla voidaan<br />
tietoa siirtää palvelimelta käyttäjän<br />
koneeseen niin, että tieto säilyy<br />
myös yhteyden katkaisun jälkeenkin.<br />
Kun yhteys avataan uudelleen,<br />
löytää palvelinohjelma käyttäjän<br />
koneella olevat keksit ja lukee<br />
niistä edellisellä kerralla tallennetut<br />
tiedot.<br />
Cookie Cruncher on ohjelma,<br />
joka on tarkoitettu keksien käsittelyyn.<br />
Ohjelmalla voi näppärästi<br />
muuttaa keksejä tai kokonaan<br />
poistaa niitä. Cookie Cruncherilla<br />
voi kätevästi käynnistää eri selaimet.<br />
Cookie Cruncherissa esiintyi<br />
testikäytön aikana pieniä ongelmia.<br />
Määriteltäessä asennusvaiheessa<br />
käytettävien selainten asennuspolkuja,<br />
toimi ohjelman on<br />
find-toiminto perin hitaasti. Ohjelmien<br />
oikeat sijainnit löytyivätkin<br />
nopeammin Windowsin<br />
omalla etsintätoiminnolla.<br />
Tiedostot: <strong>Internet</strong>-ohjelmat:<br />
Webbiselaimet (WIN)<br />
Cook211.zip, 868 Kt<br />
GOTSCHI PC 1.02<br />
Virtuaalilemmikki eli<br />
tamagotchi on pieni,<br />
yleensä taskukokoinen<br />
tietokonepeli, jossa keinoelävää<br />
lemmikkiä hoidetaan perinteisen<br />
lemmikin tavoin. Tamagotchit<br />
tulivat Japanissa markkinoille<br />
viime vuoden lopulla ja ovat<br />
jo nyt levinneet ympäri maailmaa.<br />
Jotta keinolemmikki eläisi mahdollisimman<br />
pitkään, pitää siitä<br />
huolehtia oikean lemmikin tavoin.<br />
Niinpä tamagotchin kanssa pitää<br />
leikkiä säännöllisesti ja sen ruoansaanti<br />
on turvattava. Huolenpitoa<br />
vaille jäänyt keinolemmikki laihtuu<br />
ja kuolee pian pois.<br />
Gotschi PC on keinoelämää<br />
matkiva sovellus PC:lle. Gotschissa<br />
on kaikki taskukokoisen lemmikin<br />
ominais<strong>uudet</strong>. Yksinkertaisen<br />
pistegrafiikan sijaan PC:ssä<br />
elävä keinolemmikki on toteutettu<br />
varsin näyttävästi.<br />
Gotschi PC:n rekisteröidyn version<br />
keinoeläin elää noin kuukauden<br />
verran, ilmaisversion ötökkä<br />
kuolee pois jo neljännen päivän<br />
jälkeen. Lisäksi keinolemmikin<br />
ruokavalio on ilmaisversiossa varsin<br />
yksipuolinen, rekisteröityä keinolemmikkiä<br />
voi hemmotella yli<br />
20 eri ruoalla, joista osan vaikusta<br />
lemmikin terveyteen voi vain arvailla.<br />
Gotschi PC toimii 32-bittisessä<br />
Windowsissa, eli käytännössä koneessa<br />
pitää olla joko Windows 95<br />
tai Windows NT.<br />
Tiedostot: Pelit: WIN95pelit<br />
Gotschi.arj, 1037 Kt<br />
TUOMAS KARHU
Käyttäjän portti [Tietokone Plus+]<br />
Kuukauden CD:<br />
Blackhawk for<br />
Windows 95, Osa 2<br />
Marraskuun kuukauden CD-levynä on toinen osa Blackhawk-kokoelmasta.<br />
Kokoelman ensimmäisen osa esittelimme<br />
lokakuussa. Kaikki levyn ohjelmat vaativat 32-bittisen<br />
Windowsin eli käytännössä joko Windows 95:n tai<br />
Windows NT:n.<br />
Nykyaikaiset PC:n äänikortit perustuvat niin sanottuun wavetablesynteesiin.<br />
Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että äänikorttien<br />
muistiin on tallennettu suuri määrä oikeista soittimista nauhoitettuja<br />
ääniä. Ensimmäisissä syntetisoijissa sitä vastoin ääni tuotettiin<br />
kokonaan synteettisesti, minkä vuoksi äänet eivät juuri oikeiden soitinten<br />
ääntä muistuttaneet. Tunnetuin näistä äänisynteeseistä on<br />
Yamahan kehittämä taajuusmodulaatio- eli FM-synteesi. FM-synteesiä<br />
on käytetty ja käytetään yhä edelleen PC:n äänikorteissa muodostamaan<br />
keinotekoisia ääniä.<br />
Synteettistä musiikkia<br />
Hakemistossa \DISK2\MMEDIA\MUSIC olevalla Synthia V-syntetisoijalla<br />
(SYNTHIGH.ZIP) voi tuottaa keinotekoista ääntä vanhojen<br />
syntetisoijien tapaan. Käytössä on yhteensä kuusitoista ääntä<br />
tuottavaa oskillaattoria, joiden käyttämää taajuutta sekä aaltokäyrää<br />
voi vapaasti muuttaa. Valmiin äänen voi tallentaa WAV-tiedostoksi<br />
jatkokäsittelyä varten. Synthian avulla voi monipuolisesti tutustua<br />
synteettiseen äänenmuodostukseen. Synthia on erinomainen ohjelma<br />
synteettisen äänen muodostamiseen.<br />
Synthian lisäksi hakemistossa \DISK2\MMEDIA\MUSIC on monia<br />
muita hyödyllisiä ohjelmia musiikin parissa puuhasteleville.<br />
Mellosoftronilla (ML11.ZIP) voi jäljitellä maailman ensimmäistä<br />
sampleria, Mellotronia, joka tuli suuren yleisön tietoon esimerkiksi<br />
Jean-Michel Jarren musiikin myötä. Hakemistosta löytyy myös<br />
perinteisiä CD-levyjen soitto-ohjelmia, joista esimerkiksi SuperCD<br />
on mainio vaihtoehto Windowsin omalle soitto-ohjelmalle.<br />
Luettelointiapuja<br />
Hakemistossa \DISK2\HOBBY\MISC on käteviä apuohjelmia erityyppisten<br />
esineiden luettelointiin. Laajakin postimerkkikokoelma<br />
pysyy hallinnassa Global Stampsilla (GSTAMP12.ZIP). Ohjelmalla<br />
voi tehdä vaikkapa listan omista kokoelmista puuttuvista merkeistä.<br />
Tulostetun listan voi lähettää aiheeseen sopivaan Usenet news -keskustelualueelle<br />
ja tämän jälkeen alkaa odotella myyntitarjouksia.<br />
Keep It Compactiin (KIC12.ZIP) voi tallentaa yksityiskohtaista tie-<br />
Erään tuntemattoman amerikkalaisnäyttelijän nimi näyttää ASCIIgrafiikkana<br />
varsin uhkealta.<br />
Synthialla voi jäljitellä tunnettujen syntikkapop-yhtyeiden äänimaailmaa.<br />
Tommy Softwaren tekemällä CAD-ohjelmalla käy tekninen piirrustus<br />
mallikelpoisesti.<br />
toa omasta CD-levykokoelmasta. Tavanomaisten tietojen lisäksi ohjelmaan<br />
voi syöttää tiedot esimerkiksi käytetystä äänitysstudiosta.<br />
Keep It Compactissa on havainnollisen käyttöliittymän lisäksi varsin<br />
monipuolinen etsintätoiminto.<br />
Erilaisia grafiikan käsittelyyn tarkoitettuja ohjelma löytyy hakemistosta<br />
\DISK2\MMEDIA\GRAPHICS. Esimerkiksi Siggen95 osaa<br />
(SIG95_2G.ZIP) tehdä tavallisesta tekstistä näyttävän näköistä<br />
ASCII-grafiikkaa. Ohjelman tekemän merkkigrafiikan voi liittää<br />
vaikkapa oman sähköpostiviestin loppuun. Tekniseen piirustukseen<br />
tarkoitettu CAD/DRAW4 (TSCD401E.ZIP) sopii mainiosti vaikkapa<br />
opiskeluun liittyvien piirrosten tekemiseen. Gif Construction Setillä<br />
(GCS32P.ZIP) voi tehdä animaatioita vaikkapa omalle kotisivulle.<br />
GIF-animaatioita osaavat näyttää kaikki uudemmat selaimet.<br />
Hakemistossa \DISK2\SCIENCE\MATH on apuvälineitä matemaattisiin<br />
ongelmiin. Mathlab 95 (MATHLB95.ZIP) osaa esittää<br />
matemaattiset funktiot havainnollisesti joko kaksi- tai kolmiulotteisina<br />
kuvaajina. Master Converter (MC32_172.ZIP) puolestaan<br />
muuttaa lukuja mittayksiköstä toiseen. Ohjelma on hyödyllinen<br />
apuväline lukumuunnosten tekoon. Master Converter tuntee suuren<br />
määrän eri mittayksiköitä.<br />
TUOMAS KARHU<br />
TIETOKONE<br />
MARRASKUU 1997 151
Aviso-ohjelmasta<br />
Kiitos mielenkiintoisesta ajanhallintaohjelmia<br />
koskeneesta artikkelista<br />
Tietokone-lehden lokakuun<br />
numerossa. Haluaisin kuitenkin<br />
kiinnittää huomiotanne<br />
muutamiin yksityiskohtiin artikkelissanne.<br />
Olette muun muassa maininneet<br />
että Avison kalenteri on vaatimaton,<br />
ja että siinä ei olisi mahdollista<br />
tarkastella tapahtumia<br />
viikkonäkymän muodossa. Tämä<br />
ei pidä paikkaansa. Aviso on itse<br />
asiassa ainoita kalentereja, jossa<br />
voi vapaasti valita kalenterinäkymän,<br />
oli se sitten kuusi viikkoa,<br />
yksi päivä tai mitä tahansa siltä väliltä,<br />
viikkonäkymä mukaanlukien.<br />
Näin Aviso-kalenterissa voi<br />
tarkastella esimerkiksi mitä tahansa<br />
valinnaista muutaman päivän<br />
ajanjaksoa halutessaan. Lisäksi<br />
Avisossa voi avata useamman kalenteri-ikkunan<br />
kerralla, jos haluaa<br />
tarkastella pidempää ajanjaksoa<br />
tai verrata yrityksen ja henkilön<br />
näkymiä erillisissä kalentereissa.<br />
Artikkelissa ei huomioitu Avison<br />
kalenterin toimintoa, joka mahdollistaa<br />
tapahtumaan liitettyjen<br />
kohteiden tapahtumahistorian tarkastelemisen<br />
klikkaamalla auki kyseisen<br />
kohteen suoraan tapahtumasta,<br />
oli sitten kyseessä henkilö,<br />
yritys, projekti tai vaikkapa dokumentti.<br />
Samaten olette jättänyt<br />
huomioimatta mahdollisuuden<br />
tarkastella projektin, resurssin tai<br />
yrityksen kalenterinäkymää Avisokalenterissa,<br />
yksittäin tai yhtäaikaa.<br />
Aviso myös muistuttaa haluttaessa<br />
kaikista tapahtumista, vaikkapa<br />
GSM-viestillä. Avisossa on myös<br />
CTI (computer telephone integration)-toiminto,<br />
joka tuo haluttaessa<br />
soittajan tiedot ja tapahtumahistorian<br />
puhelun vastaanottajalle<br />
näkyviin.<br />
Ihmettelen suuresti ainoasta kotimaisestaajanhallintasovelluksesta<br />
artikkelissanne antamaa kuvaa,<br />
josta tuotettamme ei tunnista.<br />
Patrick Cederberg<br />
Myyntipäällikkö<br />
Aviso Systems Oy<br />
Kiitokset palautteesta. Testissä oli<br />
todellakin jäänyt huomioimatta se<br />
Avison kalenterin ominaisuus, jolla<br />
saa kerralla näkyviin halutun määrän<br />
päiviä. Tämä ominaisuus ei<br />
kuitenkaan riitä muuttamaan vertailun<br />
lopputulosta, Avison kalenterista<br />
puuttuvat muun muassa vuosinäyttö<br />
ja suomalaiset juhlapyhät.<br />
Kirjeet<br />
[Tietokone, kirjeet, PL 2, 00040 Helsinki Media][toimitus@tietokone.fi]<br />
Suorakäyttöisyyttä emme arvioineet<br />
muidenkaan tuotteiden kohdalla.<br />
Vertailluista tuotteista samankaltaista<br />
suorakäyttöisyyttä on<br />
muun muassa Organizerissa ja<br />
Outlookissa. Soittajan tietojen<br />
näyttö on tärkeä ominaisuus joillekin<br />
tietyille ammattiryhmille, esimerkiksi<br />
paljon kontakteja hoitaville<br />
myyntihenkilöille ja se löytyy<br />
Avison ohella myös Actista.<br />
Nykyiset ohjelmat ovat varsin<br />
monipuolisia ja samankin tuoteryhmän<br />
sisällä <strong>tuotteet</strong> poikkeavat<br />
kohderyhmiltään varsin paljon toisistaan.<br />
Kussakin ohjelmassa on<br />
sen vuoksi ominaisuuksia, joita ei<br />
löydy monestakaan muusta ohjelmasta.<br />
Yhden vertailun puitteissa ei<br />
kaikkien ohjelmien kaikkia ominaisuuksia<br />
voi käsitellä täydellisesti<br />
vaan vertailulle on valittava lähtökohta,<br />
jonka perusteella kaikkia arvioidaan<br />
yhdenmukaisesti. Kunkin<br />
tuotteen erikoispiirteet ja kohderyhmät<br />
kerrotaan vertailuun liittyvissä<br />
tuotekohtaisissa arvioissa.<br />
Kalenteriohjelmien vertailussa<br />
ohjelmia arvioitiin henkilökohtaisina<br />
ajanhallintaohjelmina ja henkilökohtaisen<br />
tiedon hallintavälineinä<br />
kuten vertailun alkutekstissä<br />
kerrottiin. Näissä ominaisuuksissa<br />
Aviso ei yltänyt aivan parhaiden tasolle,<br />
mutta tuotearviossa tuotiin<br />
esiin Avison ominais<strong>uudet</strong> tietokantaan<br />
perustuvana työryhmäohjelmana,<br />
joissa se on muita edellä.<br />
Vesa Tiirikainen<br />
Missä Corelin<br />
InfoCentral?<br />
Kiitokset mielenkiintoisesta ajanhallinta<br />
tietokoneella -artikkelista.<br />
Minua ovat PIMit kiinnostaneet<br />
jo jonkin aikaa ja olen haeskellut<br />
<strong>Internet</strong>istä itselleni sopivaa shareware-pakettia.<br />
Tarjonta on todella<br />
kirjavaa ja taso vaihtelee kovasti.<br />
Löysin kuitenkin jotain mielenkiitoista:<br />
Corelin InfoCentral7:n<br />
voi hakea kokeiltavaksi Corelin<br />
web-sivuilta. Muutoinhan se on<br />
osa heidän toimistopakettiaan.<br />
Olen nyt käyttänyt sitä muutamia<br />
viikkoja ja kysyisinkin miksi<br />
ette ottaneet sitä mukaan testiin?<br />
Ohjelma on kovin yhdysvaltalainen,<br />
mutta vastapainoksi sen voi<br />
hyvin konfiguroida itselleen sopivaksi.<br />
Kannattaisi ainakin tutustua.<br />
InfoCentral löytyy osoitteesta:<br />
http://www.corel.com/products/wordperfect/infocentral7/<br />
Pekka Ala-aho<br />
Emme ottaneet ohjelmaa vertailuun<br />
siksi, että sitä ei enää kehitetä<br />
ja jaella kaupallisten kanavien<br />
kautta. Niin kauan kuin Corel ohjelmaa<br />
ilmaiseksi jakelee, voi sitä<br />
suositella. Tietokoneessa kyseinen<br />
ohjelma on testattu aikaisemmin<br />
nimellä WordPerfect Info Central.<br />
Tilalle on tullut täysin uudistunut<br />
Corel Central, joka myydään<br />
osana Corel WordPerfect Suite<br />
8:aa. Vertailun kirjoituksen alkaessa<br />
elokuun lopulla maahantuoja ei<br />
pystynyt toimittamaan ensimmäistäkään<br />
versiota Corel Centralista,<br />
mutta kylläkin sähköisessä muodossa<br />
olevan esitteen. WP Suite 8:n ostajat<br />
saavat tämän pikatuntuman<br />
mukaan hyvältä vaikuttavan ohjelman<br />
erillisellä tilauksella.<br />
Vesa Tiirikainen<br />
Korjaus maahantuojatietoihin<br />
Tietokone-lehden viime numerossa<br />
testatun PowerQuest DriveCopy<br />
-tuotteen maahantuojatiedoissa<br />
oli ohjelman yhden jälleenmyyjän<br />
yhteystiedot. Maahantuojana<br />
toimii Swanholm Distribution Oy,<br />
puh. (09) 506 2677, faksi (09) 506<br />
2232, http://www.swanholm.com.<br />
Jälleenmyyjiä on useita.<br />
toimitus<br />
Win 95 -mikro<br />
nopeasti DOSiin<br />
Windows 1.0:sta lähtien kaikkia<br />
versioita käyttäneenä olen ihmetyksellä<br />
seurannut ohjeita, miten<br />
Windows 95 saadaan käynnistymään<br />
DOS-tilaan. Erilaisten piilotiedostojen<br />
editointi on toimiva,<br />
mutta turhan hankala ratkaisu.<br />
Kun ihmisillä on usein Windows<br />
95 -koneessa vanhoja DOS-ohjelmia,<br />
niin he haluavat mennä suoraan<br />
niihin ilman, että Windows<br />
käynnistyy lainkaan.<br />
Tämän voi tehdä yksinkertaisesti<br />
luomalla käynnistyslevyn juureen<br />
WIN.BAT-tiedoston, joka sisältää<br />
vaikkapa vain CLS-komennon.<br />
Tällöin Windowsin käynnistyminen<br />
keskeytyy BATin ajoon.<br />
Koneen saa palautettua alkuperäiskuntoon<br />
poistamalla äsken<br />
luotu tiedosto.<br />
Matti Saari
Paavo<br />
Vuosikaudet ylin ystäväni Grönroos on kehitellyt<br />
Ainutlaatuista Suurta Ideaa.<br />
Tiedähäntä, montako kuolematonta oivallusta<br />
kaveri lienee jo raapustanut sinikantiseen<br />
ruutuvihkoonsa. Joka tapauksessa kyseinen<br />
vihko vaeltaa Ruusin povitaskussa uskollisesti<br />
kantapubiin, sillä Ruusi on jostain<br />
kuullut heureka!-ilmiön olevan sitä todennäköisempi<br />
mitä rennommassa mielialassa<br />
sitä metsästää. Pubista palattuaan tämä tärkeä<br />
muistiinpanoväline pääsee Ruusin yöpöydälle<br />
syystä, että kaikkein isoimmat ideat<br />
kuulemma pamahtavat tajuntaamme unen<br />
ja valveen rajamailla.<br />
Jaa että mitäkö mies vihkoineen miettii?<br />
Hän yksinkertaisesti jahtaa vastausta<br />
ikuisuusongelmaan: miten tehdä rahaa juuri<br />
mitään tekemättä? Karvas on kaverini kateus<br />
aina, kun hän hoksaa jonkun muun tässä<br />
projektissa onnistuneen.<br />
– Kato ny perhana tätäkin Paavo!, Ruusi<br />
sadattelee. – Joku hullu on menny kirjottaan<br />
tällasen huuhaaoppaan selluliitinpoistosta ja<br />
meidän vielä hullumpi muija menee maksaan<br />
tällasesta rahaa! Eikö ny tyhmempiki leväperä<br />
osaa lanteitaan hetkutella ja pakaroitaan<br />
piukistella ilman, että oikein kirjoissa<br />
käsketään?<br />
Vatsarintaliike<br />
Äkisti kesken marmatuksen Ruusi saa<br />
seuraavan Suurideansa. Hänkin tottavie kirjoittaa<br />
kirjan! Aikoo valistaa päätetyöntekijöitä<br />
veltostuneitten lihasten ylösrakennuksessa.<br />
Siitä siunaamasta alkaa näppäimistön<br />
hurmioitunut rummutus ja meikun kyseenalainen<br />
kunnia toimia ennennäkemättömien<br />
atk-jumppaliikkeitten ensitestaajana.<br />
– Seisot sivuttain siinä kokopeilin eessä,<br />
komentaa kirjailija. – Sitten napakasti vatsa<br />
sisään ja rinta ulos. Toista, toista! Vatsa sisään.<br />
Rinta ulos...<br />
– Mitä helkkarin ainutlaatusta tässä muka<br />
on?, huohotan. – Johan tätä samaa tehtiin intissä<br />
kyllästymiseen asti.<br />
– Tuleva liikuntaoppaani onkin suunnattu<br />
toisenlaiselle kohderyhmälle. Vaikkapa<br />
naaraspuoliselle näyttöpäätteellä työskentelevälle<br />
tai suurfirman sivarijohtajalle.<br />
Jostain syystä Ruusin liikeidea ei oikein<br />
kolahda kustantamoissa. Kun käsikirjoitus<br />
palautuu kuudenneltakin taholta, turhautunut<br />
toverini pistää jälleen kerran vanhan siniruutuisen<br />
mietintävihkon povitaskuunsa ja<br />
poistuu pubiin.<br />
– Sain siellä Iltistä selaillessani elämäni oivalluksen!,<br />
hän hehkuttaa dagenefter. – Aion<br />
Paavo kuule kohtapuolin lanseerata varta-<br />
158 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
vasten vauraille, oikein ökyrikkaille, suunnittelemani<br />
tietokoneohjelman. Keskituloisista<br />
kun ei tässä maassa oo mihinkään, ne<br />
on tiekkö sellasta tuulipukuista tuppisuuväkeä,<br />
joka ei eväänsä räväytä elämän oikeille<br />
haasteille. Nöyränä köyhänä alistutaan vaan<br />
mihin tahansa mitä pyhä byrokratia keksii,<br />
vaikka jo raastuvan penkilläkin ollaan näköjään<br />
kaikki eriarvoisia, ansiosidonnaisia. Ei<br />
jukupliut pienintäkään vastarintaliikettä millään<br />
taholla! Tässä valtakunnassa ainoota<br />
kunnon vastarintaa aikoihin on väläytellyt<br />
vain se Liekki-sonni ja senkin toivat väkipakolla<br />
hirvimetältä pois, liekaan pistivät niinku<br />
meidät muutkin...<br />
– Minkäslainen on nyt sitten tää sun tuliterä<br />
tietokoneohjelma, tää rikkaille tarkotettu?<br />
– No leikitääs, jotta sulla ois velkaa sanotaan<br />
vaivaset 15 milliä, Ruusi maalailee. - Ethän<br />
sä yrittäjäressu sellasten summien maksuun<br />
pysty, edessä on konkurssit ja yrittämiskiellot<br />
ja ystävien näennäinen sääli. Mutta<br />
jos kymmenen prosenttia kokonaisvelasta<br />
kuittaisit, tulisko sillon maine palautetuksi,<br />
omatunto ja vouti rauhotetuksi? Voisitko vihellellen<br />
palata takaisin yritysmaailmaan? Et<br />
voi olla täysin varma, niin, jollei sulla ole<br />
käytössäsi tätä mun tulevaa ohjelmaani. Se<br />
nimittäin räknää hetkessä, paljonko prosentuaalisesti<br />
kannattaa takaisinpäin maksella,<br />
jottei vaan vahingossakaan maksa liikaa,<br />
mutta kuiteskin verovähennysoikeus avautuu.<br />
Säällistä voittoahan sun yrittäjänä täytyy<br />
joka tapauksessa tavotella; ehkä tollanen 25<br />
prosentin kate takasinmaksetulle summalle...<br />
parille lähivuodelle... ois paikallaan. Se selviää,<br />
kun ohjelmaa vähän valmiimmaksi viilailen.<br />
Toivottavasti huomaat, Paavo hyvä, jotta<br />
tää jos mikä on sitä peräänkuuluttamaani<br />
vastarintalikkettä! Eikä muuta tarvita kun<br />
taulukkolaskentaohjelma, talonpoikaisjärki<br />
ja ripaus luovaa oveluutta.<br />
Jo seuraavalla viikolla löytyy internetistä<br />
Ruusin kotisivulta kaupallista tiedotetta uudesta<br />
ainutlaatuisesta Uffaffaa-ohjelmasta.<br />
Ja päivien vierittyä finanssineromme itse<br />
löytyy jälleen kantapubista. Rahaa vippaamasta<br />
ja jotain uutta sinikantiseen vihkoon<br />
kirjoittamasta.
Runsaasti pikakokeita:<br />
Mikroja, kirjoittimia, tietoliikennettä...<br />
VERKKOSIVUT:<br />
Pk-yrityksen <strong>Internet</strong>-liittymät<br />
Yrityksen <strong>Internet</strong>-yhteyksiin on tarjolla runsaasti<br />
erilaisia ratkaisuja. Valitaanko modeemi, ISDN vai<br />
kiinteä linja, riippuu <strong>Internet</strong>-käytön määrästä ja<br />
budjetista. Kartoitamme laajassa katsauksessa,<br />
minkälaisia kokonaispaketteja <strong>Internet</strong>-palveluntarjoajilla<br />
on kaupan.<br />
160 TIETOKONE MARRASKUU 1997<br />
Joulukuu on mikrokaupan vilkkainta aikaa.<br />
Veronpalautukset ja tilinpäätösostot vievät tehonälkäisiä<br />
ostajia mikromyymälöihin. Minkälaisen<br />
mikron saa 10 000 tai 15 000 markalla? Entä mitä<br />
eroa on valmiilla merkkimikrolla ja standardiosista<br />
kootulla "kloonilla"? Tutkimme eri hintaryhmissä, mihin<br />
rahat kannattaa sijoittaa optimaalisen suorituskyvyn<br />
saamiseksi. Kokoamme myös unelmamikron ostajalle,<br />
jolle tärkeintä ei ole se, mitä mikro maksaa<br />
vaan se, että kone on tehty markkinoiden parhaista<br />
osista.<br />
Ensi numerossa<br />
Mikroa koko rahalla<br />
Tuoterintamalla on tapahtunut<br />
paljon syksyn<br />
aikana. Testaamme uutuuksista<br />
muun muassa<br />
600 megahertsin Digitalin<br />
Alpha-työaseman,<br />
Unisysin uuden Aquanta-sarjan,<br />
Compaqin Armada<br />
7300:n, Nokian ja<br />
Psionin PC Card -datamodeemit,<br />
Hewlett-<br />
Packardin <strong>uudet</strong> kirjoittimet<br />
ja paljon muuta.<br />
Multimediaa<br />
esityksiin ja nettiin<br />
Multimedia on soluttautunut vaivihkaa joka paikkaan. Sitä näkee yhtälailla yritysesittelyissä<br />
ja WWW-sivuilla kuin lasten CD-levyillä. Laadukkaan multimedian<br />
tekeminen on taitolaji, johon tarvitaan osaamisen lisäksi kunnon välineet. Joulukuun<br />
vertailussamme arviomme multimedian teko-ohjelmia.