Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Ilman ylösnousemusta rististä olisi tullut manifesti pyyteettömän rakkauden<br />
voimattomuudesta ja siitä, että elit kuinka pyhästi tahansa, olit kuinka aito, rehellinen ja<br />
rakastava tahansa ja olit kuka tahansa (vaikka Jumalan lapsi), kuolema lausuu kuitenkin aina<br />
viimeisen sanan. Ylösnousemuksen todellisuus oli sanoma aseettoman ja väkivallattoman<br />
kohtaamisen voittamattomuudesta ja siitä, ettei edes kuolema voi eroittaa rakastettua<br />
rakastajastaan, ihmistä Jumalastaan.<br />
Hän on täällä tänään<br />
Ylösnousemuksen välittömin merkitys opetuslapsille ilman sen kummempia<br />
pelastusteologisia johtopäätöksiä oli se, että Jeesus oli edelleen heidän kanssaan. Yhteys ei<br />
katkennut kuolemaan.<br />
Toiseksi (ja tämä tietoisuus kasvoi varmaan vasta vuosien myötä) se merkitsi uudenlaista<br />
tietoisuutta siitä, että ihmisen minuudella on tuonpuoleiset juuret, että hänen identtiteettinsä ei<br />
todellakaan määräydy vain tämän maailman kautta. Ihmisen ei tarvitse enää mukautua siihen,<br />
mikä näkyy. Hän voi muuttua sen kautta, mikä ei näy. Ihmiselle on olemassa elämä, joka<br />
ylittää luonnollisen elämän ja kuoleman rajat. Ylösnousemus poisti viimeisetkin esteet<br />
hengellisen minuuden tiedostamiselle.<br />
Jeesuksen ylösnousemukseen uskominen merkitsi minuuden katoamattomuuteen uskomista.<br />
Se oli uutta. Tämä uskomus ei vielä ollut selkeä edes israelilaisten keskuudessa. Jeesuksenkin<br />
aikaiset juutalaiset uskoivat yleisesti siihen, että ihmisen minuuden loppu on kuolemassa.<br />
Jumalan uskottiin kyllä voivan herättää kuolleista. Mutta ihmistä ei silti pidetty<br />
ikuisuusolentona, pikemminkin päinvastoin. Ylösnousemuksen jälkeen Jeesuksen<br />
opetuslapsilla ei ollut siitä epäilystäkään: ihminen on ikuinen ja sellaisena joko kadotettu tai<br />
pelastettu, Jumalan yhteydessä tai Hänestä erossa elävä. Pelastus tarjoutuu vain meidän<br />
puolesta kuolleen ja ylösnousseen Jeesuksen Kristuksen kautta.<br />
Ilman ylösnousemusta Jeesuksen ja meidän välillä olisi melkein kahdentuhannen vuoden<br />
historia. Se että ylösnousemuksesta on kulunut saman verran aikaa, ei vähennä sen merkitystä<br />
tai heikennä Jeesuksen läsnäoloa tänä päivänä. Ikuisuus on astunut historiaan valloittajana.<br />
Vuosien kuluminen ei heikennä ikuisuuden ja Ikuisen läsnäoloa historian keskellä.<br />
Vallan makuun päässeen kristillisyyden pitkä taantuminen tämän maailmanajan menoon (tai<br />
pysähtyneisyyteen) mukautujaksi ei sammuttanut Jumalan työtä ihmiskunnan keskellä.<br />
Jumalan Henki teki ja tekee edelleen työtään "muukalaisten" kautta.<br />
93