Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Milloin viimeksi olet kuullut sisäisen äänen muistuttavan sinua jostakin? Kuulitko hiljaisen<br />
kuiskauksen, jonka pyyhit mielestäsi, koska se tuntui liian hankalalta? Säväyttikö joku<br />
tapahtuma tai kohtaaminen sinua uudelleenarvioimaan elämääsi? Ohititko sen, koska haasteen<br />
vastaanottaminen olisi johtanut liian radikaaleihin muutoksiin? Milloin sinut on viimeksi<br />
kunnolla pudotettu satulasta? Kiipesitkö takaisin jatkaaksesi matkaa samaan suuntaan pelkällä<br />
suomalaisella sisulla?<br />
Onko kokemuksen pudottama siemen sittenkin jäänyt sitkeästi itämään sydämessäsi? Pysähdy<br />
ja kuuntele hetken aikaa. Totuus pyytää vain yhdenlaista vastausta: Se haluaa sinut kokonaan.<br />
Synnyttäminen<br />
"Mutta Maria kätki sydämeensä kaiken, mitä oli tapahtunut, ja tutkiskeli sitä." Luukas.132><br />
"Kun ihminen tulee tietoiseksi uudesta tavasta palvella Jumalaa, hänen tulisi kantaa sitä<br />
salaisuutena, puhumatta siitä mitään yhdeksän kuukauden ajan, aivan kuin olisi raskaana.<br />
Vasta kun synnytyksen aika tulee, on aika muidenkin tietää siitä."133 Juutalainen viisaus<br />
Valitettavasti hiljainen kantaminen ei aina päädy synnyttämiseen. Se voi myös päätyä<br />
hiljaiseen hautaamiseen.<br />
Niinkuin Jeesuksen vertauksessa palvelijoille uskotuista rahoista134 opimme, voimme<br />
haudata lahjamme maahan. Yksi palvelijoista kaivaa talenttinsa maahan. Hän pelaa varman<br />
päälle. Hän ei ota mitään riskejä elämässään. Syvällä sydämessämme jokainen meistä tietää,<br />
että mahdollisuuksien maahan kaivaminen on syntiä elämää vastaan. Ehkä liian myöhään<br />
huomaamme, että se mitä olemme varmuuden vuoksi säästäneet ja jättäneet käyttämättä,<br />
onkin varmuudella kadonnut.<br />
Voimme syyttää tiedostamattomia prosesseja ja onnettomia olosuhteita, mutta jos katsomme<br />
taaksepäin rehellisesti, muistamme että kriittisenä hetkenä joku uni, kokemus tai sisäinen<br />
ääni, kutsui meitä uuteen elämään, josta yksinkertaisesti kieltäydyimme. Avuttomuuteen ja<br />
voimattomuuteen jääminen tuntui sittenkin turvallisemmalta vaihtoehdolta. Meillä oli vapaus<br />
valita, mutta valitsimme vapauden vastakohdan - orjuuden. Lahjattomuus ja kuviteltu<br />
mahdollisuuksien puute, antoi tiettyä turvaa.<br />
Vastauksemme Hengen kutsulle on kuin sikiäminen. Se voi päättyä aborttiin tai<br />
keskenmenoon. Valinnan synnyttäminen käytännön elämään voi tapahtua yhdeksän päivän,<br />
kuukauden tai vuoden päästä. Jotta se jäisi henkiin, sen elämään on sitouduttava.<br />
Sitoutuminen<br />
"Jokainen joka tietää saaneensa kutsun työhön, jota ei ole tehnyt ja joka on jättänyt omakseen<br />
tietämänsä tehtävän hoitamatta; jokainen, joka on hyljännyt omakseen tunnistamansa<br />
kutsumuksen, tietää mitä tarkoittaa sanoa: Omatuntoni soimaa minua."135 Martin Buber<br />
Vanha juutalainen taru kertoo kahdesta Talmudin opiskelijasta, jotka tulivat rabbinsa luokse<br />
valittamaan:<br />
“Miten ihmeessä me voimme oppia yhtään mitään kun opettaja Abey sanoo yhtä ja opettaja<br />
Raba sanoo toista? Kuka heistä ottaa selvää?”<br />
Vanha rabbi vastasi:<br />
132 Luuk.2:129.<br />
133 Martin Buber. Ten Rungs: Hasidic Sayings. (Schocken Books. -47).<br />
134 Matt.25:14-30.<br />
135 Eclipse of God (Harper & Bros -52).<br />
83