Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Muuttumisen kipeä armo - Ystävyyden Majatalo
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
5. Vapaus ja uusi energinen voima valtaa rasittuneen mielen. Etsintään kulutettu energia<br />
vapautuu iloiseksi kiitollisuudeksi, vahvaksi päättäväisyydeksi ja uudeksi elämäninnoksi.<br />
6. Vastuu tulee valon ja vapauden kylkiäisenä. Se haastaa minut vastaamaan saamalleni<br />
valolle. Vastaan sille antautumalla ja sitoutumalla siihen tai sitten hylkäämällä ja unohtamalla<br />
sen. Vastuu on myös uuden löydön, ilmestyksen, kokemuksen tai oivalluksen testaamista,<br />
koettelemista ja käytäntöön soveltamista.<br />
Luominen jatkuu<br />
”Sinun on yhä uudestaan laskeuduttava tuohon muuttavaan kuiluun, altistettava sielusi aina<br />
uudelleen, vihittävä itsesi toistuvasti pyhälle epävarmuudelle.”31 Martin Buber<br />
Uuden totuuden ympärille rakentuu uusi rauha, joka rikkoutuu vasta sitten, kun senkin<br />
vajavaisuus alkaa tuottaa uutta ristiriitaa ja mielen rauhattomuutta.<br />
Vertaan mielelläni edellä mainittuja kuutta muutosprosessin askelta Raamatussa kuvattuihin<br />
luomispäiviin. Kun ne on käyty läpi on lepopäivän aika. Saamme viettää sapattivapaan. Elämä<br />
tuntuu asettuvan paikoilleen. Mutta tuhatvuotinen rauhanvaltakunta ei vielä ole alkanut.<br />
Luomistyö on vielä kesken. Muutosprosessi jatkuu. Sapatin jälkeen alkaa uusi työpäivä uusine<br />
haasteineen.<br />
Uuteen tasapainoon linnoittautuminen ja lepopäivän pitkittäminen pysähtyneisyyden ajaksi on<br />
syntiä itse Elämää vastaan. Terho Pursiainen kertoo pelkäävänsä tätä syntiä: ”Pelkäänhän<br />
itsekin sitä, että se siunaus, jota olen kokenut, ajan myötä vähitellen hiipuu ja eltaantuu niin,<br />
että eräänä päivänä minut taas eristää todellisuudesta sama lattea älyllisyyden muuri kuin<br />
aina ennenkin. Minunkin Jumalani on silloin kuollut.”32<br />
Jokaisen muuttavan kokemuksen, oivalluksen ja löydön jälkeen on kiusaus vetää kalkkiviiva<br />
kantapään taakse ja julistaa olevansa perillä. Jokaisen vastauksen lähteellä väijyy lopullinen<br />
tyydytys. Jos sammutat sillä janosi lakkaat kysymästä. Elävä usko on antautumista löydetylle,<br />
sulkeutumatta uudelle. Se on vakuuttuneisuutta ilman lukkiutumista. Elämän loputon<br />
moninaisuus tuottaa aina uusia ristiriitoja. Turhautumisen, pettymisen ja epäonnistumisen<br />
sakramentit herättävät kyllä huomaamaan, että matkaa on vielä jäljellä.<br />
Jokainen askel on itse asiassa hallittua kaatumista. Kun nostat jalkasi siirtääksesi sen<br />
eteenpäin luovut siitä tasapainosta, joka vain paikallaan seisovalla voi olla. Jatkuvassa<br />
tasapainossa voi pysyä vain paikallaan seisoen.<br />
Kaikki askeleet eivät ole hallittuja kaatumisia. Kompurointi sattuu. Kulkija loukkaantuu.<br />
Ehkäpä Carson McCullers oli oikeassa laulussaan The ballad of the Sad Cafe: "Only the<br />
wounded can serve in the army of the Lord."33 Jos haavoilta ja ruhjeilta aikoo varjeltua,<br />
täytyy vain jäädä paikalleen.<br />
Kun Martin Buber 85-vuotis syntymäpäivänsä iltana oli menossa nukkumaan, hänen talonsa<br />
ympäri kokoontui yli 400 Jerusalemin yliopiston opiskelijaa soihtuja kantaen. Kun<br />
valkopartainen vanhus meni heitä verannalle vastaan, hänelle ojennettiin opiskelijaliiton<br />
kunniajäsenyys.<br />
”Minulla on pöytälaatikko täynnä kunniatohtorin arvoja teologiasta lääketieteeseen asti eri<br />
puolilta maailmaa”, Buber myhäili. ”Mutta tämä on ensimmäinen kerta kun minut nimitetään<br />
kunniaopiskelijaksi. Tämä on minulle suuri lahja.”<br />
Se oli todella kohdalleen osunut kunnianosoitus miehelle, joka oli juuri aloittamassa viimeistä<br />
opiskeluvuottaan maan päällä.<br />
31 Friedman. s.70.<br />
32 Pursiainen. s.20.<br />
33 Suomennos: "Vain haavoittuneet voivat palvella Herran armeijassa."<br />
21