24 Nukketeatteri 1/<strong>2009</strong>SEURAPIIRIKUNINKAATHOX CompanyKäsikirjoitus, ohjaus: Terhi Tuulia LintukangasEsiintyjä: Timo VäntsiNukenraken<strong>nu</strong>s: Hanna PärssinenValot: Timo OllilaÄänet: Erno SelänneTekninen tuki: Anna-Kaisa VäänänenTasokas ja mietitty jäivät päällimmäisinä sanoina mieleen Oscar Wilden Dorian Graynmuotokuvan Henry W:n vapautumistarinasta. Runsaassa puheessa oli aika ajoin kiirehtimisentuntu. Alun nopeassa lähdössäkin ohitettiin dandymäisen nautiskelun paikkoja.Vaalealla stailatussa sellissä takaumat näpsyteltiin shakkinappuloilla ja valkoisiahansikkaita käytettiin symbolitasoa myöten herkullisesti. Pistelevään melodraamaanheittäytyvät säärikäsi<strong>nu</strong>ket olivat hyvinkin eloisia. Jensin sormitanssimuuveissa klassisetkeinot käytettiin makeasti. Baarikohtauksen miimiset asiat ärsyttivät, sammakkoja muut hassutteluväliäänet saivat puolelleen. Valoefektit olivat tehokkaita ja isostitehtyjä. Lopun eloonherääminen poisti kasvavan turhauman siitä, että Dorianin rintakuvaaliikuteltiin vain ohimennen. Kommenttikatseista yleisöön tuli tunne, että tässäon kuitenkin kaiken kertojana Timo V. Ei paha taso ollenkaan, mutta sitä suuremmallasyyllä Henryn ja esim. kuulustelijan hahmoon olisi voi<strong>nu</strong>t kaatua pidemmälle (en tarkoitaklisheistä håmåkeikistelyä!).Seurapiirikuninkaat, <strong>nu</strong>ket Hanna Pärssinen,näyttelijä Timo Väntsi, kuva Timo Jerkku.KOLME WALTARIA – kasvu taiteilijaksiTeatteri LempiKäsikirjoitus: Marja-Leena Kaskinen, Inke RosiloOhjaus: Inke RosiloNuket: Ippe EngeEsiintyjät: Ippe Enge ja Marja-Leena KaskinenLavastus ja puvustus: Inke RosiloLavastuksen toteutus: Asen<strong>nu</strong>spalvelu Koskinen ja työryhmäPuvustuksen toteutus: Leena ÖsterlundValot: Markku TuominenValotekniikka: Milja LeppänenMika Waltarin esityksellinen muotokuva oli paneutuen tehty. Alun esittely selkeyttiseuraamista, varsinkin pienimmille ja lajiin tottumattomille. Waltari lapsena oli hurmaava,elävästi <strong>nu</strong>ketettu ja kirjoitettu hahmo, ääntä myöten kokonainen. Waltarinäidin ilmaisu liukui pateettisen puolelle. Kohtausten väliset siirtymät olivat luonteviaja ripeitä. Kärryä käytettiin näppärästi muuntaen. Ranskalaisessa lehtimyyjämuorissaoli sanattoman tekemisen riemua. Nuori huivikaulainen Waltari liikkui sulavasti hänkin.Ongelmallisinta oli käsillä ja työtuolilla rakennettu aikuisen Waltarin hahmo, jokajäi epämääräiseksi. Myös teksti näissä kohdissa oli selittelevää ja ääni uskottavuudenrajoilla. Vanhan Waltarin kanssa kommunikoiva Si<strong>nu</strong>hekin liikkui aika jäykästi. Kirjoituskoneenhakkaamisen maaninen ääni kera porsliinikupin kilinän kuvasi terävästi äärirajoillapuurtavaa ja visioiden vallassa työskentelevää mieltä sekä vaimon yrityksiäsaada mieheensä inhimillinen kontakti.Kolme Waltaria, <strong>nu</strong>ket Ippe Enge, näyttelijäMarja-Leena Kaskinen, kuva Juha Eronen.FRAGILEKuuma Ankanpoikanen Vimmassa Turussa 15.10.2008Ohjaus: Merja PöyhönenKäsikirjoitus: Merja Pöyhönen ja työryhmäNuket, lavastus ja puvut: Outi HerrainsiltaMusiikki: Antti-Juhani ManninenLavalla: Anna-Kaisa Väänänen, Lotta Virtanen, Antti-Juhani ManninenTässäpä hemmetin tärkeä aihe helposti särkyville. Mahtavaa, että <strong>nu</strong>oria ja ikuisiaseksuaalikysymyksiä lähestytään vaihteeksi <strong>nu</strong>kketeatterin keinoin. Alkukuvassa <strong>nu</strong>kkuvienkädet ja jalat alkavat kurottaa kohti pöydän alla odottavaa pahvilaatikkoa,jossa lukee Fragile. Unesta herättää Hekuman enkeli, kumikorvainen epävarmuuttaruokkiva riiviö, joka laukoo ”totuuksia”. Enkeliä heiteltiin reippaasti esiintyjältä toiselle,esineiden leikinomainen näennäisen välinpitämättömästä säikäyttävän totiseenliukuva kohtelu sopi aihepiiriin. Fokuksen vaihtaminen <strong>nu</strong>keista näyttelijöiden välisiinjännitteisiin toimi yllättävän luontevasti. Esiintyjät olivat aidon tuntuisia aikuisuudenportilla hengaavina <strong>nu</strong>orina. Joissain kohdin olisin toivo<strong>nu</strong>t hieman rauhallisempaa<strong>nu</strong>kenkäsittelyä ja vähemmän raastavaa pahis-örinää. Lempeästi pölvästi terveydenhoitajavalistusluentoineen ja pornopupuset hersyttävät takuulla tunnistuksen ja helpotuksennauruja myös kohdeyleisöstä. Toivottavasti esitys ja he löytävät toisensa.Fragile, <strong>nu</strong>ket ja lavastus Outi Herrainsilta,kuva Antti Juhani Manninen.
Arvioita esityksistäJohanna Piritta PeltonenNukketeatteri 1/<strong>2009</strong> 25ANATOMIA LEARDiana-näyttämöllä Helsingissä 11.10.2008Idea ja toteutus: Heidi Fredriksson, Åsa Nybo, Johannaaf Schultén, Mikaela HasánOhjaus: Mikaela HasánNuket ja lavastus: Janne SiltavuoriValot: Mari AggeÄänet: Christian EkholmTuotanto: työryhmä ja Musiikkiteatteri Kapsäkki / NukketeatterihautomoKuningas Leariin pohjaavasta esityksestä tihkui tunnetta eivätkäpuitteetkaan olleet ollenkaan huonot. Ikävä kyllä hommapaisutettiin rasittavaan huutoon ja tuskaiseen mölöön. ”Kunin-Han<strong>nu</strong> Räisä: Nasty Puppet – Nukgasta”,vanhaa sänkyyn sidottua miestä esittävä <strong>nu</strong>kke oli ilmeikäs,mutta ilmaisuvoimaa vaimensivat arkisten toimintojenpie<strong>nu</strong>us sekä jatkuva ääntely. Kohtausten kehittely jäi pakahduttavansisällön jalkoihin, esimerkiksi etu ja taka-alan tapahtumienvälistä jännitettä olisi saa<strong>nu</strong>t kasvattaa. Puvuntakki,helminauha, salkku ja muu esineistö olivat liian ilmeiselläsymboliikalla leimattuja. Läpikuultavan muovin taakse sijoitetturuumishuonemaailma lasipurkkeineen kiehtoi aluksi, muttasiellä tehdyt tyylitellyt toimenpiteet olisi pitänyt koreografioidanapakammiksi ja tarkemmiksi. En lämmennyt toistuvastapainajaiskohtauksesta, jossa litisevän ruumiin sisältä kaivettiinmenneisyyden esineitä. Valvemaailmassa hoitajatyttärien osanaoli hymähtäen hoitaa ja huolestuneesti tuijotella. Lintujensiipien havina äänitehosteena oli komean kohtalokas.Upeauutuus!Nasty Puppet on ai<strong>nu</strong>tlaatuinen suomalainenkuvateos, joka sisältää yli200 valokuvaa teatteri<strong>nu</strong>keista maailmannäyttämöiltä sekä kymmeniärakennepiirustuksia.Kirjassa on <strong>nu</strong>kenrakentamisohjeetyksinkertaisesta sauva<strong>nu</strong>kesta nivellettyynmarionettiin. Kirja sisältäärunsaasti käytännöllisiä vinkkejä sekä esittelytpuumateriaaleista ja teatteri<strong>nu</strong>kkien rakentamissessakäytettävistä työkaluista.Lisäksi kirja esittelee lisäksi Japanista lähtöisin olevat maailman hienostuneimmat<strong>nu</strong>ket – teatterimaailman stradivariukset - bunrakut ja sen nykyaikaistetuneurooppalaisen version. Yksityiskohtaiset bunraku-asiantuntijantekemät piirustukset tuovat puusta veistetyt tekniset ratkaisut teatterintekijä<strong>nu</strong>lottuville.Kirjassa on lisäksi henkilökuvat kahdesta alan mestarista, <strong>nu</strong>kenrakentajavirtuoosistaThomas Lundqvistista ja ympäri maapalloa esiintyvästä NevilleTranterista. Kahdesta maailman pidetyimmistä ja suosituimmista <strong>nu</strong>kkenäyttämöidenmaestrosta.Ilmestyy viikolla 18.