ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Suomen talousvyöhykkeellä noin 322 km:n matkalla kaapeli upotetaan merenpohjaan.<br />
Kaapelin upotuksessa möyhennettävän sedimentin kokonaistilavuus<br />
on 180 000 m 3 .<br />
Leviävien sedimenttien enimmäismäärä Suomen talouvyöhykkeellä kaapelireitillä<br />
naara-ankkuria käytettäessä on noin 150 tonnia. Kaapeliaura aiheuttaa<br />
sedimentin leviämistä 1 850 tonnia.<br />
15<br />
Ravinteet<br />
Haitalliset aineet<br />
Ravinteet (fosfori, typpi), jotka vapautuvat pohjakerroksista kaapeliauran<br />
möyhentäessä pohjaa ja lyhytaikaisesti nostaessa kiintoainetta veteen, eivät<br />
pysty kiihdyttämään kasviplanktonin kasvua (koska ne eivät ylety valoisiin<br />
kerroksiin) eivätkä lisää biomassan kasvua ja vastaavasti happikatoa<br />
orgaanisen aineksen lahotessa. Happea kuluttavien aineiden päästöt kaapelia<br />
laskettaessa eivät heikennä merenpohjan happitilannetta. Töiden<br />
mahdollisesti aiheuttama ravinteiden pitoisuuksien kasvu on merkityksetön<br />
verrattuna Itämeren altaan ravinnekuormitukseen. Koska suuri osa merenpohjan<br />
ravinteista on sitoutunut hiukkasiin, ne eivät kiihdytä perustuotantoa,<br />
vaan laskeutuvat saman tien takaisin pohjaan. Ravinteiden kohoaminen<br />
pohjasta ei lisää niiden kokonaispitoisuuksia eikä niiden vaikutus pohjan<br />
veden laatuun ole merkittävä.<br />
Orgaaniset haitta-aineet pidättyvät meriveden orgaanisiin pienhiukkasiin ja<br />
kulkeutuvat sedimentaation seurauksena meren pohjaan ja varastoituvat<br />
sedimenttiin. Haitta-ainetta voi esiintyä myös veteen liuenneina. Yksittäiset<br />
meren pohjan kerrostumat sisältävät myrkyllisiä aineita, kuten rikkivetyä<br />
(H 2 S), joiden pitoisuudet voivat olla korkeita. Kaapelin laskun ja upottamisen<br />
aikana on mahdollista, että rikkivetyä vapautuu meren pohjasta, jolloin<br />
se reagoi veden hapen kanssa muodostaen H 2 SO 4 . Tämän johdosta vesikerroksen<br />
happipitoisuus voi laskea. Ilmiön vaikutus on tilapäinen, sillä veden<br />
vaihdunta korvaa happivajeen.<br />
Metallien ja pohjasedimenttien orgaanisten aineiden kohonneet pitoisuudet<br />
voivat vaikuttaa haitallisesti eliöihin. Pitoisuuksien haitallisuus riippuu aineesta<br />
ja vaikutuksen kohteesta (eläin, kasvi). Ollakseen toksikologisesti<br />
vaikuttava haitta-aineen on oltava biologisesti eliöiden ulottuvilla. Halokliinin<br />
ja termokliinin rajapinta estää haitta-aineiden siirtymisen pohjakerroksesta<br />
ylempiin vesikerroksiin, joissa biologinen toiminta on aktiivisempaa.<br />
Koska kaapelia laskettaessa ei tehdä varsinaisia kaivutöitä eikä läjitettäviä<br />
vedenalaisia maamassoja synny ja koska kaapelivakoa ei peitetä muualta<br />
tuodulla maamassalla, hankkeen rakentamisaikainen raskasmetallien ja<br />
dioksiinien kokonaismäärä on täysin verrannollinen Suomenlahden raskasmetalli-<br />
ja dioksiinipitoisuuteen ennen rakentamistyön aloittamista.<br />
Koska haitta-aineet liukenevat veteen hitaasti, voidaan olettaa, että rakentamistyöt<br />
aiheuttavat ainoastaan haitta-aineiden siirtymistä paikasta toiseen<br />
meren pohjalla. Pohjalle laskeutunutta sedimenttiä kohoaa veteen<br />
arviolta yhteensä noin 2 000 tonnia (naara-ankkurin ja kaapeliauran toiminnan<br />
yhteen laskettu vaikutus). Pohjasedimentin tulosten perusteella<br />
keskimääräinen dioksiinipitoisuus sedimentin pintakerroksessa (0–30 cm)<br />
on 10 pg/g (WHO-TEQ). Dioksiinit ovat päätyneet mereen viimeisten 100