ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
ASIAN SIIRTO - Aluehallintovirasto
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Etelä-Suomi<br />
Päätös<br />
Nro 78/2012/2<br />
Dnro ESAVI/581/04.09/2010<br />
Annettu julkipanon jälkeen<br />
4.4.2012<br />
ASIA<br />
LUVAN HAKIJA<br />
Pietari-Kaliningrad merenalaisen valokaapelin rakentaminen Suomen talousvyöhykkeelle<br />
ja töiden aloittaminen ennen päätöksen lainvoimaiseksi tulemista<br />
ZAO Perspective Technologies Agency<br />
HAKEMUS<br />
ZAO Perspective Technologies Agency on Etelä-Suomen aluehallintovirastoon<br />
3.12.2010 toimittamassaan sekä 10.12.2010, 2.2.2011 ja 3.6.2011<br />
täydentämässään hakemuksessa pyytänyt lupaa Pietari-Kaliningrad merenalaisen<br />
valokaapelin rakentamiseen Suomen talousvyöhykkeelle sekä<br />
töiden aloittamiseen ennen päätöksen lainvoimaiseksi tulemista.<br />
LUVAN HAKEMISEN PERUSTE<br />
LUPAVIRANOMAISEN TOIMIVALTA<br />
Vesilain (264/1961) 1 luvun 15 (88/2000) ja 19 § (88/2000)<br />
Laki Suomen talousvyöhykkeestä 18 §<br />
YMPÄRISTÖVAIKUTUSTEN ARVIOINTIMENETTELY<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ymparistokeskus on päättänyt<br />
31.8.2010 ymparistövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain<br />
(468/1994) 6 §:n nojalla hakijan elinkeino-, liikenne- ja ymparistokeskukselle<br />
tuolloin esittämien tietoen perusteella, että Pietari–Kaliningrad<br />
-tietoliikennekaapelin rakentamishankkeeseen ei sovelleta ymparistövaikutusten<br />
arviointimenettelyä Suomen tatousvyöhykkeellä. Suunnitelman mukaan<br />
tietoliikennekaapeli kulkisi Suomen talousvyöhykkeellä 371 kilometriä<br />
ja upotettaisiin merenpohjaan 250 kilometrin matkalla. Kaapelin upottamiseen<br />
käytettävän kaapeliauran terän arvioitiin aiheuttavan sedimenttien liikuttelua,<br />
jonka määrä olisi 62 400 m³.<br />
ETELÄ-SUOMEN ALUEHALLINTOVIRASTO, YMPÄRISTÖLUPAVASTUUALUE │ ymparistoluvat.etela@avi.fi<br />
puh. 020 636 1040<br />
fax 03 570 8002<br />
kirjaamo.etela@avi.fi<br />
www.avi.fi/etela<br />
Hämeenlinnan päätoimipaikka<br />
Birger Jaarlin katu 15<br />
PL 150, 13101 Hämeenlinna<br />
Helsingin toimipaikka<br />
Ratapihantie 9<br />
PL 110, 00521 Helsinki
Tietoliikennekaapelihanketta varten on sittemmin haettu Suomen talousvyöhykkeestä<br />
annetun lain mukaista suostumusta valtioneuvostolta sekä<br />
vesilain mukaista lupaa aluehallintovirastolta. Hakemusasiakirjojen mukaan<br />
kaapeli kulkee Suomen talousvyöhykkeellä 374 kilometrin matkalla ja<br />
se upotetaan kaapelinlaskualuksesta merenpohjaan yhteensä 322 kilometrin<br />
matkalla. Liikuteltavien sedimenttien määrän on arvioitu olevan hieman<br />
yli 180 000 m³. Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ymparistokeskus on<br />
edellä manittujen seikkojen vuoksi ottanut ympäristovaikutusten arviointimenettelyä<br />
koskevan asian uudelleen käsittelyyn ja päättänyt 27.10.2011<br />
hakijan 12.9.2011 toimittaman selvityksen ja 10.10.2011 toimittamien lisäselvitysten<br />
perusteella, että Pietari–Kaliningrad -tietoliikennekaapelin rakentamishankkeeseen<br />
ei sovelleta ympäristovaikutusten arviointimenettelyä<br />
Suomen talousvyöhykkeellä.<br />
2<br />
SUUNNITELMA<br />
Hankkeen tarkoitus<br />
Hankkeen hyödyt<br />
Hankkeen tarkoituksena on rakentaa vedenalainen valokuitukaapelijärjestelmä<br />
Pietarin ja Kaliningradin välille (”Baltian silta”) ja sen käyttäminen.<br />
Hankkeen johdosta Venäjän federaation eri osien välillä toteutuu luotettava<br />
tietoliikenneyhteys, joka mahdollistaa uusien laajakaistasovellusten (IP, Internet,<br />
videokuva, multimediapalvelut) käytön. Samalla tiedonsiirto nopeutuu<br />
ja kahden toisistaan etäällä olevan kohteen välille saadaan suora tietoliikenneyhteys,<br />
jolla on pitkä käyttöikä.<br />
Kaapelilinjan tekniset tiedot<br />
Kaapelijärjestelmä on vedenalainen yhtenäinen (”pisteestä pisteeseen”)<br />
tietoliikennelinja, joka on osa Venäjän federaation viestintäverkkoa. Kaapelin<br />
pituus on 1 100 km, josta 374 km sijoittuu Suomen talousvyöhykkeelle.<br />
Kaapelin kapasiteetti on 16 x 10 Gb/s. Tiedonsiirtojärjestelmä perustuu<br />
DWDM-tekniikkaan ja vedenalaisiin välivahvistimiin.<br />
Kaapelireitti<br />
Itämeren pohjassa kulkeva kaapeli yhdistää Kaliningradin alueen muuhun<br />
Venäjän federaatioon. Kaapeli kulkee Venäjän aluevesillä sekä Suomen,<br />
Ruotsin ja Venäjän talousvyöhykkeillä.<br />
Kaapelilinjan koordinaattipisteet Suomen talousvyöhykkeellä ovat seuraavat:<br />
Piste<br />
Maantieteelliset koordinaatit<br />
Huomautus<br />
(WGS-84-koordinaatisto)<br />
Pituus, itäinen Leveys, pohjoinen<br />
EG-2 20°27.58 58°52.84 Suomen ja Ruotsin talousvyöhykkeiden<br />
raja<br />
BM-14 20°31.04 58°56.42<br />
BМ-15 20°48.80 59°05.76<br />
BМ-15А 20°59.57 59°09.92<br />
S-5 21°01.97 59°11.34 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta
3<br />
S-6 21°04.70 59°13.11 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-16 21°08.47 59°15.71<br />
BМ-17 21°22.89 59°16.47<br />
BМ-18 21°30.41 59°17.83<br />
BМ-19 22°00.03 59°24.63<br />
BМ-20 22°30.42 59°29.19<br />
BМ-21 23°00.87 59°33.75<br />
BМ-22 23°28.22 59°37.72<br />
BМ-23 23°53.57 59°40.53<br />
G-3 23°57.90 59°39.17 Vedenalaisen kaasuputken<br />
risteämiskohta<br />
G-4 23°57.98 59°39.12 Vedenalaisen kaasuputken<br />
risteämiskohta<br />
BМ-24 23°59.42 59°38.84<br />
BМ-25 24°09.77 59°41.01<br />
BМ-26 24°13.98 59°42.23<br />
S-7 24°22.60 59°44.19 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
S-8 24°23.73 59°44.46 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
S-9 24°27.17 59°45.28 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-27 24°34.02 59°46.91<br />
S-10 24°39.30 59°48.29 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
S-10А 24°41.42 59°48.85 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
S-10B 24°44.53 59°49.66 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-28 24°47.24 59°50.37<br />
S-11 24°48.68 59°50.66 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
S-12 24°51.33 59°51.20 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-29 24°55.42 59°52.24<br />
BМ-30 24°59.25 59°52.51<br />
S-13 25°00.65 59°52.64 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-31 25°09.95 59°53.50<br />
BМ-32 25°28.26 59°52.99<br />
BМ-33 25°56.57 59°52.05<br />
S-14 26°01.19 59°54.74 Vedenalaisen kaapelin<br />
risteämiskohta<br />
BМ-34 26°07.71 59°58.39<br />
BМ-35 26°11.92 59°59.35<br />
BМ-36 26°18.25 59°59.90<br />
EG-3 26°20.84 60°00.26 Suomen ja Venäjän talousvyöhykkeiden<br />
raja<br />
Kaapelin rakenne<br />
Kaapelit ovat piioptisia kuitukaapeleita, jotka on suojattu kestävällä PEvaipalla<br />
ja mitoitettu kestämään merenpohjan olosuhteissa vähintään 25
Kaapelin reitillä olevat kohteet<br />
Kaapeli- ja putkilinjojen risteämiskohdat<br />
Kaapelin laskeminen ja upottaminen<br />
vuotta. Paras suojaus saavutetaan DA-rakenteella (kaksinkertainen panssarointi),<br />
jota käytetään ei-upotettavilla osuuksilla. DA-rakenne koostuu<br />
kahdesta galvanoidusta teräslankakerroksesta ja kahdesta ulkoisesta polypropeenisesta<br />
suojapinnoituksesta. DA-kaapelin halkaisija on 37,5 mm ja<br />
vetolujuus 400 kN. Yksinkertaista panssarointia (SA) käytetään merenpohjan<br />
pinnan alle upotettavilla osuuksilla, joissa suojaustarve on vähäisempi.<br />
SA-rakenne koostuu yhdestä galvanoidusta teräslankakerroksesta ja kahdesta<br />
ulkopuolisesta polypropeenipinnoituskerroksesta. SA-kaapelin halkaisija<br />
on 28,0 mm ja vetolujuus 200 kN.<br />
Kaapelin reitti sille varatulla 500 metrin levyisellä vyöhykkeellä on valittu<br />
niin, että vedenalaisia luonnollisia ja keinotekoisia esteitä pystytään mahdollisuuksien<br />
mukaan väistämään. Yksittäisillä osuuksilla, joissa esteitä ei<br />
voida väistää (kuten risteämiskohdat olemassa olevien kaapeleiden ja putkilinjojen<br />
kanssa) ja osuuksilla, joilla maaperän ominaisuudet ovat ongelmallisia<br />
(kalliot, kivet yms.), esteet ylitetään.<br />
Kohdat, joissa tietoliikennekaapelin reitti risteää olemassa olevien kaapeleiden<br />
ja putkilinjojen (risteäviä kaapeleita on 12 ja putkilinjoja 2) kanssa,<br />
valitaan ja hyväksytetään kaapeleiden ja linjojen haltijoilla noudattaen kansainvälisiä<br />
kaapeleiden suojaussuosituksia. Risteämiskohtia koskevat neuvottelut<br />
kaapeleiden ja putkilinjan haltijoiden kanssa on aloitettu.<br />
Kaapeli kulkee Suomen talousvyöhykkeellä 374 kilometrin matkan, josta<br />
322 km meren pohjan alapuolella ja 52 km pohjan päällä.<br />
Kaapeli on tarpeen upottaa meren pohjan alapuolelle, jolloin se on suojassa<br />
mekaanisilta vaurioilta. Vaurioita voi aiheutua troolauksesta, laivojen<br />
ankkuroinnista ja muista merenpohjassa tehtävistä töistä, kuten kaapelien<br />
tai putkien laskemisesta.<br />
Kaapelin upotetaan käyttämällä kelkkatyyppistä (sledge-type cable buriel<br />
plow) kaapeliauraa. Kyseessä on laajasti käytössä oleva menetelmä, josta<br />
ei synny läjitysmassoja. Menetelmä on kustannustehokas, nopea ja ympäristön<br />
kannalta turvallinen.<br />
Vedenalaista kaapeliauraa hinataan kaapelilaivan perässä kaapelin suunniteltua<br />
laskureittiä myöten. Kaapelia syötetään alukselta auran rungon<br />
kautta sen passiiviseen vantaaseen ja siitä meren pohjaan tehtyyn kaivantoon,<br />
jonka leveys on noin 0,2 m ja syvyys enintään 1,2 m. Samaan kaivantoon<br />
upotetaan myös toistimet (retranslator) ja liitäntämuhvit.<br />
Reittiosuuksilla, joissa kaapelia ei voida kaivaa merenpohjaan (kalliopohja,<br />
vaihtelevat pinnanmuodot, kohdat, joissa kaapeli risteytyy aiemmin asen-<br />
4
nettujen vedenalaisten kaapeleiden tms. verkkojohtojen kanssa) ja joissa<br />
auran käyttö ei ole mahdollista, kaapeli lasketaan suoraan merenpohjalle.<br />
Tällöin aura nostetaan laivan kannelle ja kaapelina käytetään panssaroitua<br />
kaapelia. Tällaisten ei-upotettujen osuuksien kokonaispituus Suomen talousvyöhykkeellä<br />
on 52 km. Upottamaton kaapeli on pohjan yläpuolella ainoastaan<br />
Nord Stream putkijohdon ylityskohdassa, jossa riippuman korkeus<br />
on noin 1,5 m ja pituus noin 15 m putken molemmilla puolilla.<br />
Miehittämätöntä vedenalaista robottia (ROV), joka on yhdyskaapelin välityksellä<br />
kauko-ohjattava laite, voidaan rakentamisaikana tarpeen mukaan<br />
käyttää avustamaan kaapelin laskemisessa, havaitsemaan reitillä olevia<br />
esteitä ja korjaamaan kaapelin asentoa meren pohjalla. Robottia ohjaillaan<br />
laivalta käsin. Sen varustukseen kuuluvat videokamerat, jotka välittävät tietoa<br />
työn etenemisestä laivaan. Laitteella voidaan korjata kaapelin asentoa.<br />
Kaapelilaiva liikkuu kaapelia laskiessaan ja upottaessaan noin 1 km/h nopeudella.<br />
Laivan työskentelynopeus riippuu kaapelin upotussyvyydestä ja<br />
sedimentin kovuudesta. Yksittäisillä reittiosuuksilla, joissa kaapelia ei voida<br />
kaivaa merenpohjaan (kalliopohja, vaihtelevat pinnanmuodot, kohdat, joissa<br />
kaapeli risteytyy aiemmin asennettujen vedenalaisten kaapeleiden tms.<br />
verkkojohtojen kanssa), kaapeli lasketaan suoraan merenpohjalle. Tätä<br />
varten aura nostetaan laivan kannelle. Kaapelilaivan etenemisvauhti on tällöin<br />
enintään 10 km/h. Merenpohjassa mahdollisesti olevien vieraiden esineiden<br />
raivaamiseksi pois suunnitellulta kaapelin reitiltä kaapelilaivan edellä<br />
kulkee laiva, joka hinaa perässään naara-ankkuria (cable grapnel anchor).<br />
Sen liikkumisnopeus on 1,5 km/h.<br />
Naara-ankkureita on kahta tyyppiä. Käytettävä tyyppi valitaan merenpohjan<br />
olosuhteiden mukaan. Ensimmäisessä tyypissä joustavaan vaijeriin<br />
kiinnitettyjä koukkuja (pituus enintään 5,0 m, paino enintään 300 kg) käytetään<br />
kovaa merenpohjaa (savi- tai kivipohja) raivattaessa. Tämä ankkurityyppi<br />
toimii välittömästi pohjan tuntumassa. Toisessa tyypissä tavallisen<br />
ankkurin muotoista naarauslaitetta, jossa on useita naarauspäitä (pituus<br />
enintään 2,0 m, paino enintään 500 kg), käytetään pehmeää pohjaa (lieju,<br />
hiekka) käsiteltäessä ja sillä ulotutaan raivaamaan pohjaa 0,7 metrin syvyyteen<br />
saakka.<br />
Naara-ankkurin rakenne on suunniteltu sellaiseksi, että ankkuri tarttuu ainoastaan<br />
vedenalaisiin kaapeleihin tai vastaavanlaisiin esineisiin (vaijeri,<br />
verkko, ketju yms.) ja nostaa ne kaapelilaivalta käsin ohjattuna meren pohjasta<br />
korjaustöitä tai poistamista varten. Kun ankkuri on tarttunut tällaiseen<br />
esineeseen, esine nostetaan laivan kannelle, kunnes se voidaan siirtää satamassa<br />
pois laivalta. Kaapelireitillä tehdyt merenpohjan tutkimukset osoittavat,<br />
ettei ole vaaraa siitä, että naara-ankkuri tai kaapelia upotettaessa<br />
vedenalainen aura tarttuisi suurikokoisiin esineisiin, kuten hylkyihin, miinoihin<br />
tai tynnyreihin, kun työskennellään kaapelille varatun 500 m:n vyöhykkeen<br />
sisällä.<br />
Jos reitillä tulee vastaan ammuksia tms. naara-ankkurin rakenne on sellainen,<br />
että este on helppo siirtää muutaman kymmenen sentin verran syr-<br />
5
Kaapelin reitillä olevat kohteet<br />
jään. Koska on epätodennäköistä, että kaapelin reitillä tulisi vastaan ammuksia,<br />
upottamistyön vaikutus meren pohjaeliöstöön on melko vähäinen<br />
ja muihin eliöihin vähäinen. Vaikutus merialueen käyttöön on olematon.<br />
Naara-ankkurin edessä olevaa merenpohjaa valvotaan kaapelilaivalta käsin<br />
kaiken aikaa. Mikäli epäilyttäviä kohteita havaitaan, työ keskeytetään,<br />
kohde tutkitaan ROV-robotin avulla ja tutkimuksen perusteella päätetään<br />
kohteen väistämisestä. Merenpohjaa naarataan ja esteitä raivataan ainoastaan<br />
niiltä osin kaapelireittiä, joilla ei ole vedenalaisia kaapeleita tai putkilinjoja<br />
ja noin 460 m:n säteellä kaapeleiden ja kaasuputkien ylityskohdista.<br />
Työstä tiedotetaan kaapelien ja putkilinjojen omistajille. Kaapelin asennustyö<br />
Suomen talousvyöhykkeellä kestää kaiken kaikkiaan noin kolme–neljä<br />
viikkoa. Vedenalaisen kaapelin laskemisesta aiheutuvat ympäristövaikutukset<br />
rajoittuvat kaapelin välittömään läheisyyteen ja ovat tilapäisiä ja niistä<br />
ympäristölle aiheutuva haitta on hyvin vähäinen.<br />
Tehdyissä tutkimuksissa kaapelin suunnitellulta reitiltä 500 metrin leveydeltä<br />
ei löytynyt vaarallisia, työ- ja ympäristöturvallisuutta uhkaavia kohteita,<br />
kuten sotatarvikkeita, tynnyreitä tai laivan hylkyjä.<br />
Kaapeli tulee risteämään seuraavien vedenalaisten kaapeleiden ja kaasuputkien<br />
kanssa:<br />
6<br />
Reitin<br />
Piste<br />
Linja Tiedossa oleva haltija Risteämispisteiden<br />
koordinaatit<br />
(WGS-84)<br />
Pituus, itäinen<br />
Leveys, pohjoinen<br />
S-5 Viro (Tahkuna) –<br />
Ruotsi (Tukholma)<br />
S-6 Viro (Tahkuna) –<br />
Ruotsi (Tukholma)<br />
Telia Sonera 21°01.97 59°11.34<br />
Linxtelecom 21°04.70 59°13.11<br />
G-3 Venäjä – Saksa Nord Stream<br />
AG<br />
G-4 Venäjä – Saksa Nord Stream<br />
AG<br />
23°57.90 59°39.17<br />
23°57.98 59°39.13<br />
S-7 Viro (Suurupi) –<br />
Suomi<br />
(Porkkalanniemi)<br />
Estlink<br />
(Energia)<br />
24°22.60 59°44.19<br />
С-8 Viro (Tallinna) –<br />
Suomi (Helsinki)<br />
Elion, Estlink<br />
(Energia)<br />
24°23.73 59°44.46
7<br />
S -9 Viro (Meremoisa) –<br />
Suomi (Lauttasaari)<br />
S-10 Viro (Tallinna) –<br />
Suomi (Helsinki)<br />
S-10А Viro (Viimsi) –<br />
Suomi<br />
(Porkkalanniemi)<br />
S-10B Viro (Paljassaare) –<br />
Suomi (Helsinki)<br />
S-11 Viro (Viimsi) - Suomi<br />
(Lauttasaari)<br />
S-12 Viro (Viimsi) –<br />
Suomi (Helsinki)<br />
TeliaSonera 24°27.17 59°45.28<br />
Elion,<br />
Linxtelecom<br />
24°39.30 59°48.29<br />
Määrittämätön 24°41.42 59°48.85<br />
Määrittämätön 24°44.53 59°49.66<br />
Telia Sonera 24°48.68 59°50.66<br />
Elisa 24°51.33 59°51.20<br />
S-13 Latvia (Liepaja) –<br />
Suomi (Helsinki)<br />
Lattelecom,<br />
Estlink<br />
(Energia),<br />
Linxtelecom<br />
25°00.65 59°52.64<br />
S-14 Estonia-Finland 2<br />
(EE-SF2)<br />
Elion 26°01.19 59°54.74<br />
Nord Stream AG:n kaasuputki<br />
Etäisyys valokaapelista kaasuputkeen on vähintään kaksi kertaa meren<br />
syvyys siellä, missä kaapeli ja putki lähestyvät toisiaan, kuitenkin vähintään<br />
100 m.<br />
Reitit on valittu niin, että yllä mainittua ehtoa on mahdollista noudattaa<br />
Suomen talousvyöhykkeellä kulkevalla osuudella pisteiden EG-2 ja EG-3<br />
välillä. Kaapelin reitti leikkaa kaasuputken reitin yhdessä kohdassa pisteiden<br />
BM-23 ja BM-24 välillä. Tarkka leikkauskohta kaapelin reitin 500 metrin<br />
vyöhykkeellä hyväksytetään kaasuputken omistajilla. Rakenteilla olevan<br />
kaasuputken ylitys/risteämiskohta toteutetaan ICPC:n (International Cable<br />
Protection Committee) suositusten ja muiden kansainvälisten sopimusten<br />
mukaisesti. Lähestyessään kaasuputkea, kun välimatka on enää noin 460<br />
m (0,25 merimailia), kaapelialus nostaa kaapeliauran laivan kannelle ja jatkaa<br />
kaapelin laskua meren pohjalle putkilinjan risteämiskohtaan saakka<br />
(jolloin risteämiskulma on lähes 90 o ) ja siitä eteenpäin 460 metrin matkalla<br />
(0,25 merimailia). Sen jälkeen aura lasketaan jälleen meren pohjaan ja<br />
kaapelin upottamista jatketaan tavanomaiseen tapaan.<br />
Upottamattomalla osuudella käytetään erityisvahvistettua (kaksinkertainen<br />
panssarointi) DA-kaapelia, kun taas kohdissa, joissa kaapeli koskettaa välittömästi<br />
putkilinjaa, käytetään Uraduct-suojauskourua. Uraduct koostuu<br />
segmenteistä, jotka on valettu sylinterinpuolikkaan (kourun) muotoon.
Kaapelin etäisyys Viron talousvyöhykkeestä<br />
Segmenttien paksuudet valitaan suojaustason vaatimuksen mukaan.<br />
Segmenttien materiaali on polyuretaanielastomeeria, jonka mekaaniset ja<br />
fysikaaliset ominaisuudet voivat olla erilaisia, riippuen käyttökohteesta ja<br />
ympäristön vaatimuksista. Kaapelilaivalla Uraduct-segmentit kiinnitetään<br />
ylitettävän putken päälle laskettavaan kaapeliin. Kun kaapeli on laskettu<br />
merenpohjaan, Uraductsegmentit lepäävät putken päällä ja suojaavat kaapelia<br />
putken molemmin puolin enintään 50 metrin matkalta. Uraductsegmenttien<br />
käyttöjärjestys ja -vaihtoehdot putkilinjaa ylitettäessä on hyväksytetty<br />
Nord Stream AG:n kaasuputken omistajilla. Uraductsuojasegmenttejä<br />
on käytetty meriympäristössä erilaisia vedenalaisia kaapeli-<br />
ja putkilinjoja rakennettaessa.<br />
Kaapelireitin etäisyys Viron talousvyöhykkeen rajalle on:<br />
• pisteiden EG-2 ja BM-24 välillä vähintään 3 500 m<br />
• pisteiden BM-24 ja EG-3 välillä vähintään 500 m<br />
Ottaen huomioon Nord Stream AG:n kaasuputken sijainnin ja sen vaatiman<br />
turvavyöhykkeen etäisyys kaapelista Viron talousvyöhykkeen rajalle<br />
on:<br />
• pisteessä BM-25: 300 m<br />
• pisteessä BM-27: 320 m<br />
8<br />
Rakentamisaikataulu<br />
Kaapelin käyttäminen<br />
Kaapelin lasku Suomen talousvyöhykkeellä kestää noin 3–4 viikkoa. Lopullinen<br />
töiden alkamis- ja päättymisajankohta riippuu sääolosuhteista ja vesilain<br />
mukaisen rakentamisluvan antopäivästä. Tarkka rakentamisaikataulu<br />
voidaan esittää vasta, kun kyseinen lupa on saatu.<br />
Kaapelin käyttöolosuhteet merenpohjassa ovat hyvin vakaat. Kaapelin<br />
käyttökaudella ei tarvita muita huoltotoimenpiteitä kuin kaapelin sähkönsyötöstä<br />
varmistuminen, eikä muita huoltotoimia ole myöskään suunniteltu.<br />
Poikkeuksen muodostavat ulkoisten vaikutusten aiheuttamat kaapelivauriot,<br />
jotka pitää korjata. Vedenalaisen kaapelijärjestelmän takuuaika on 25<br />
vuotta. Suomen hallituksen antamaa suostumusta on haettu 50 vuodeksi.<br />
Kaapelin poistaminen käytöstä<br />
HANKEALUE<br />
Kaapelin oletettu käyttöikä on vähintään 25 vuotta. Meren pohjaan upotetun<br />
kaapelin todellisesta käyttöiästä ei ole varmaa tietoa, joten suunnitelmia<br />
sen poistamisesta ole laadittu.<br />
Yleistä<br />
Suomenlahti on Itämeren itäinen osa ja sen vesialueella on Suomen, Viron<br />
ja Venäjän aluevesiä ja talousaluetta. Suomenlahden pinta-ala on 29 500<br />
km 2 , pituus 420 km, leveys 70–130 km ja keskisyvyys 38 m (syvin kohta<br />
121 m). Vedenalaisen kaapelin kokonaispituus Suomen talousalueella on<br />
374 km, josta 322 km upotetaan merenpohjaan. Meren keskisyvyys kaape-
lin reitillä on 90 m ja etäisyys Suomen rantaviivasta vähintään 30 km. Kaapelille<br />
on avomerellä varattu 500 metrin levyinen vyöhyke.<br />
9<br />
Merenpohja<br />
Maaperätutkimuksessa on selvitetty pohjasedimentin ominaisuuksia kaapelin<br />
reitillä sen eri osuuksilla.<br />
Osuuden pituus/Reitin pituus<br />
kumulatiivisesti EG-2:sta EG<br />
3:een, km<br />
Sedimentin laatu<br />
ja kerrospaksuus merenpohjassa osuuksittain (kaapelin<br />
enimmäissyvyyden ollessa 1,2 m)<br />
5/5 Hiekka, sora ja somerokerros, paksuus 10–60 cm, pohjamaana<br />
savi ja siltti, kerrospaksuus yli 150 cm<br />
40/45 Liejuinen savi, kerrospaksuus 100–300 cm<br />
25/70 Merenpohjan pinnalla suurissa pitkissä painanteissa liejuinen<br />
savikerros enintään 200–250 cm<br />
5/75 Liejuinen savi, kerrospaksuus 50–100 cm, pohjamaana moreenisiltti,<br />
kerrospaksuus yli 100 cm<br />
100/175 Liejuinen savi, kerrospaksuus 100–150 cm, pohjamaana<br />
harmaasavi (lustosavi), kerrospaksuus yli 150 cm<br />
10/185 Liejuinen savi, kerrospaksuus 100 cm, pohjamaana harmaasavi<br />
(lustosavi), sora ja somero, kerrospaksuus 100–<br />
150 cm<br />
100/285 Liejuinen savi, kerrospaksuus 10–50 cm, pohjamaana harmaasavi<br />
(lustosavi), kerrospaksuus yli 150 cm<br />
10/295 Hiekka, karkeus vaihtelee, kerrospaksuus 50 cm, pohjamaana<br />
harmaasavi (lustosavi), kerrospaksuus yli 150 cm<br />
5/300 Someromaa, jossa sora- ja hiekkakerroksen paksuus 50<br />
cm, pohjamaana plastinen siltti ja hiekkainen siltti, sora ja<br />
somerokerros, paksuus yli 150 cm<br />
10/310 Liejuinen savi, kerrospaksuus 10–50 cm, pohjamaana harmaasavi<br />
(lustosavi), kerrospaksuus yli 200 cm<br />
20/330 Harmaasavi (lustosavi), kerrospaksuus yli 200 cm<br />
44/374 Hiekka, karkeus vaihtelee, kerrospaksuus 50 cm, pohjamaana<br />
harmaasavi (lustosavi), kerrospaksuus yli 150 cm<br />
Virtaukset<br />
Kaapelin laskualueella meressä on pysyviä virtauksia ja tuulen aiheuttamia<br />
virtauksia. Pysyvä pintavirtaus etenee Suomenlahden etelärannan suuntaisesti<br />
itään. Nevanlahdella tämä virtaus yhtyy Nevajoen vesien virtauksiin<br />
ja kääntyy luoteeseen ja etenee Suomenlahden pohjoisrannan suuntaisesti<br />
länteen, kunnes saavuttaa jälleen Itämeren pääaltaan. Pysyvät virtaukset<br />
ovat Itämeressä heikkoja ja epävakaita.<br />
Tuulien aiheuttmat virtaukset ovat yleensä voimakkaampia kuin pysyvät<br />
virtaukset. Itämerellä tuulien aiheuttamien virtausten nopeus saavuttaa
7 km/h myrskyn aikana. Vuorovesivirtaukset alueella ovat heikkoja eikä<br />
niillä ole suurta merkitystä merenkulun kannalta. Keskimääräinen nopeus<br />
avomerellä on 0,5–1,0 km/h.<br />
Koska lähes 95 % kaapelin reitistä Suomen talousvyöhykkeellä kulkee yli<br />
60 metrin syvyydessä, vaikuttavat pohjasta kohoavaan sedimenttiin lähes<br />
yksinomaan pohjavirtaukset. Virtausnopeudet ovat enintään 2 сm/s.<br />
10<br />
Vedenlaatu<br />
Kaapelin laskualueella Suomenlahden vedenlaatu on luokiteltu pääosaltaan<br />
joko erinomaiseksi tai hyväksi. Itämeren suolapitoisuuteen vaikuttavat<br />
kausivaihtelut, sateisuus, haihtuvuus, makeanveden valunta ja jääolosuhteet.<br />
Avomerellä suolapitoisuus on 0,6–0,7 ‰ Keväällä suolapitoisuus laskee<br />
sulamisvesien johdosta ja jokien virtaaman kasvun johdosta. Veden<br />
keskimääräinen kuukausilämpötila kaapelin laskualueella vaihtelee 0–20<br />
asteen välillä. Alin kuukausilämpötila on helmi-maaliskuussa, jolloin kuukauden<br />
keskilämpötila on lähellä 1 astetta. Korkein keskilämpötila (15–18<br />
astetta) on heinä–elokuussa. Vesi on alueella kirkkaimmillaan talvella ja<br />
näkösyvyys avomerialueilla ulottuu 18 metriin saakka. Keväällä näkösyvyys<br />
vaihtelee 9–14 metriin. Vesi on vihertävää ja harmahtavaa väriltään.<br />
Näkösyvyys on heikointa kesällä, kun planktonkasvu on voimakkainta;<br />
tällöin näkösyvyys on keskimäärin vain 6–8 metriä, enimmilläänkin 12<br />
m. Syksyyn mennessä näkösyvyys lisääntyy ollen keskimäärin 9–11 m ja<br />
avomerellä jopa 14 m. Fosforin vapautuminen merenpohjan sedimenteistä<br />
on viime aikoina lisääntynyt merenpohjan happikadon vuoksi. Rehevöityminen<br />
aiheuttaa happikatoa, nauhamaisten levien ja syanobakteerien (sinilevä)<br />
kasvua kesäkautena ja vaikuttaa benttiseen yhteisöön.<br />
Orgaaniset ja epäorgaaniset haitta-aineet<br />
Itämeren vedessä on orgaanisia aineita (öljypäästöt, muut hiilivedyt) ja<br />
raskasmetalleja (kadmium, lyijy ja elohopea). Lisäksi merenpohjaan on<br />
upotettu kemiallisia aseita. Raskasmetallien lähteitä ovat hajapäästöt, kuten<br />
maa- ja metsätalous sekä teollisuus ja yhdyskunnat sekä sadannan<br />
myötä tulevat päästöt.<br />
Pohjanäytteitä otettiin 52 meren pohjasta kaapelireitiltä. Näytteistä tutkittiin<br />
ensisijaisesti pohjasedimentin fysikaalis-kemiallisia ominaisuuksia Näytteiden<br />
satunnaistestaukset ja analyysit, joissa selvitettiin haittaainepitoisuuksia,<br />
olivat luonteeltaan avustavia ja melko rajoittuneita, ja<br />
niissä selvitettiin lähinnä laadullisesti yksittäisten raskasmetallien, DDT:n ja<br />
rikkivedyn (H 2 S) pitoisuuksia. Lisäksi on käytetty Nord Stream AG:n kaasuputken<br />
linjalla (melko lähellä tulevaa kaapelia) tekemien tutkimusten julkisesti<br />
saatavissa olevia tuloksia.<br />
Pohjasedimentin kokonaisfosforipitoisuus kaapelin reitillä vuonna 2009 oli<br />
410–5 400 mg/kg ja typpipitoisuus 250–13 000 mg/kg. Koska kaapeli lasketaan<br />
hyvin lähelle putkilinjaa, käytettiin Nord Streamin AG:n tutkimustietoja.
11<br />
Metalli Analysoitu Normalisoitu<br />
Pitoisuus keskimäärin<br />
mg/kg, keskimäärin<br />
(min.–max)<br />
Pitoisuus keskimäärin<br />
mg/kg, keskimäärin<br />
(min.–max)<br />
Arseeni 12.3 (4.5–29) 7.1 (2.4–17.0)<br />
Kadmium 1.09 (
Pohjasedimenttien dioksiinipitoisuudet kaapelireitin välittömässä läheisyydessä<br />
ovat enimmäkseen alempia kuin Suomessa ympäristöministeriön<br />
ohjeen raja-arvot.<br />
Dioksiinit Dioksiinipitoisuudet Itämeren pohjasedimenteissä vaihtelevat välillä 500–<br />
1 500 pg/g (keskimäärin), mikä toksisena ekvivalenttina vastaa 10–30 pg/g<br />
(keskimäärin) (WHO-TEQ). Meren pohjan kerrostumat sisältävät PCDD- ja<br />
PCDF-yhdisteitä eli dioksiineja, jotka ovat hitaasti hajoavia ja pysyviä orgaanisia<br />
yhdisteitä ja jotka voivat aiheuttaa vakavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia<br />
meriympäristössä (kalat, koko ekosysteemi) ja myös ihmisen terveydelle.<br />
Pohjakerroksiin kerääntyneet dioksiinit sitoutuvat pohjan hiukkasiin<br />
ja hajoavat hitaasti. Hiukkasmuodostuksen mallinnuksessa todettiin,<br />
ettei pohjakerroksen kiintoaines leviä koko vesikerrokseen, vaan keskittyy<br />
noin 1 metrin kerrokseen pohjasta ja laskeutuu sitten takaisin pohjaan.<br />
Tehtyjen laskelmien perusteella voidaan katsoa, että Suomen talousalueella<br />
kaapelin laskemisen johdosta pohjasta kohoaa veteen 20 mg dioksiinia<br />
(WHO-TEQ). Koska suuri osa dioksiineista on sitoutunut kiintoainekseen,<br />
on arvioitu, että niiden leviäminen vastaa kiintoaineksen leviämistä pohjakerroksista.<br />
Kiintoaines laskeutuu takaisin pohjaan jonkin ajan kuluttua.<br />
Vaikutus vesikerrokseen on vähäinen eikä rikastumista ravintoketjussa tapahdu.<br />
12<br />
Linnut<br />
Nisäkkäät<br />
Kalat ja kalakannat<br />
Suomenlahden rannikon linnusto on monipuolista; alueella tavataan noin<br />
70 vesilintu- ja kahlaajalajia. Lintulajeista puolet on muuttolintuja. Koska<br />
Itämeren yli kulkee tärkeä lintujen muuttoreitti, tavataan alueella 17 arktista<br />
lintulajia. Muuttoa edeltää parveutuminen. Suomenlahden alueella tavataan<br />
kaikkia vesilinnuille ja kahlaajille luonteenomaisia muuttotyyppejä.<br />
Monilukuisimpia muuttajia ovat puolisukeltajasorsat, sotkat, joutsenet,<br />
hanhet, sirrit ja lokit.<br />
Itämeressä on tavattu 10 merinisäkäslajia. Hylkeistä Itämerellä tavataan<br />
itämerennorppaa (Phosa hispida Botnica), harmaahyljettä (Halichoerus<br />
grypus Macrorhynchus) ja hyljettä (Phoca vitulina). Valaseläimistä Itämerellä<br />
tavataan Atlantin pullonokkadelfiiniä (Tursiops truncatus, Montagu) ja<br />
valkokuonodelfiiniä (Lagenorhynchus albiostris, Gray) ympärivuotisesti,<br />
pyöriäistä (Phocoena phocoena phocoena, L) vain kesäkautena. Pikkumiekkavalasta<br />
ja mustaa miekkavalasta (Pseudorca crassidens, Owen)<br />
sekä miekkavalasta (Orcinus orca, L) tavataan satunnaisesti.<br />
Itämeressä (ilman Tanskan salmia) on yli 70 kalalajia, jotka kuuluvat 29 eri<br />
heimoon. Tärkeimpiä kalastuksen kannalta ovat silli/silakka, kilohaili, turska<br />
ja kampela, jotka ovat sopeutuneet elämään murtovedessä. Makeanveden<br />
ja murtoveden kalalajeja on tavattu Itämeren alueella rannikoilla, lahdissa<br />
ja jokien suistoissa 40 lajia. Näitä ovat mm. hauki, särki, merisiika ja kuore.<br />
Vaelluskalalajeja ovat lohi, taimen ja ankerias.
13<br />
Plankton ja pohjaeliöstö<br />
Kasviplanktonin kehitys Itämeressä on selkeän kausiluontoista. Panktonin<br />
biomassalla on kolme selvää huippukautta: kevät, kesä ja syksy. Suomenlahden<br />
kasviplanktonin vuosituotanto on noin 70 g C/m 2 .<br />
Vähäisen suolaisuuden vuoksi Itämeressä on vain vähän eläinplanktonlajeja.<br />
Suomenlahden eläinplanktonin kokonaismääräksi on arveltu 36 200<br />
yksilöä/m 3 . Määrän ja biomassan kausivaihtelut ovat tyypillisiä.<br />
Itämeren pohjaeläimistön perustan muodostavat halkoisjalkaiset äyriäiset<br />
ja kilkit (Saduria entomon). Pienikokoinen pohjaeliöstö on tärkeä kalojen<br />
ravinnonlähde. Pohjaeläinten biomassa ei jakaudu tasaisesti Itämeren vesialueelle.<br />
Syvissä painanteissa biomassaa ei juuri ole, kun taas sinisimpukkamatalikoilla<br />
pohjaeläimiä voi olla useita kiloja neliömetriä kohden.<br />
Keskimääräinen biomassaa Suomenlahdella on 16,3 g/m 2 . Suomenlahden<br />
keskiosien laajoilla alueilla pohjaelämistö puuttuu kokonaan, kun taas tuotteliain<br />
kerros on 20–30 metrin syvyydessä. Happikadon vuoksi täysin pohjaeliöttömän<br />
alueen kokonaispinta-ala Itämeressä on 40 000–60 000 km 2 .<br />
Luonnonsuojelualueet<br />
Suomenlahdella on kaksi luonnonsuojelualuetta. Tammisaaren saariston<br />
kansallispuisto sijaitsee Raaseporin ja Hangon kaupunkien läheisyydessä.<br />
Itäisen Suomenlahden kansallispuisto sijaitsee Haminan ja Kotkan kaupunkien<br />
edustalla. Kaapelin reitti kulkee näiden luonnonsuojelualueiden ulkopuolella.<br />
Laivaliikenne<br />
Kalastus<br />
Kaapelireitti Suomen talousvyöhykkeellä on vilkkaan ja kasvavan laivaliikenteen<br />
aluetta. Teknologian tutkimuskeskus VTT on laskenut, että öljykuljetukset<br />
kasvavat Suomenlahdella nykyisestä 145 miljoonasta tonnista<br />
vuodessa 250 miljoonaan tonniin vuoteen 2015 mennessä. Vuosittain<br />
Suomesta lähtee noin 16 miljoonaa henkeä autolautoilla ja muilla laivoilla.<br />
Heistä noin 6 miljoonaa matkustaa Helsingin ja Tallinnan väliä. Suomenlahdella<br />
riskitekijä on matkustaja- ja rahtialusten risteävät reitit. Riskiä lisäävät<br />
lahdella purjehtivat monilukuiset huviveneet. Laivojen keskinopeus<br />
on 15–20 solmua ja osa laivoista on suuria konttialuksia ja tankkereita, jotka<br />
kuljettavat lasteja Keski-Euroopan satamista Venäjälle. Yleensä laivat<br />
liikkuvat ko. reitillä 8–10 aluksen ryhmissä. Vilkkainta liikenne on Helsingin<br />
ja Tallinnan välillä. Kesäaikana alusten määrä tällä reitillä kasvaa 2–3 -<br />
kertaiseksi.<br />
Suomenlahdella harjoitetaan Itämeren kalastussäännön mukaiseta troolikalastusta<br />
yli 20 metrin syvyydessä. Itämerestä pyydetään neljää tärkeätä<br />
kalalajia: silakkaa, kilohailia, lohta ja turskaa, joiden kalastusta Itämeren<br />
maat säätelevät yhdessä ja joiden osuus kaikesta kalastuksesta on 75 %.<br />
Aktiivinen kalastus vaikuttaa Itämeren kalalajien monipuolisuuteen ja heikentää<br />
yksittäisten lajien kantoja. Tällaisia ovat etenkin silakka, lohi ja siika.<br />
Suomen kalastuslaivasto koostuu troolareista, verkkokalastusaluksista
ja rannikkoaluksista. Troolarit pyytävät silakkaa ja kilohailia, joiden osuus<br />
Suomenlahdella on suurin sekä määrällisesti että rahassa arvioituna. Kilohailia<br />
saadaan silakanpyynnin ohessa. Pelagiaalista troolausta harjoitetaan<br />
enimmäkseen Itämeren altaassa ja Suomenlahdella. Silakkaa pyydetään<br />
yleensä yksittäistroolilla.<br />
Kalojen rysäpyynnissä kalastus tapahtuu rannikon tuntumassa ja saaristoissa.<br />
Suomen rannikolla pyydetään silakkaa, turskaa, kampelaa ja makeanveden<br />
kaloja ankkuriverkoilla. Pyynti tapahtuu pienveneistä, paitsi<br />
turskan pyynti, jota harjoitetaan myös avomerellä. Kotitarvekalastuksen<br />
saaliina on makeavedenkaloja, jotka eivät kuulu kalastuskiintiöihin. Suomenlahden<br />
rannikolla harjoitetaan myös kampelan kalastusta.<br />
14<br />
Ampuma-alueet<br />
Kaapelireitti kulkee mahdollisten ampuma-alueiden ulkopuolella.<br />
Kulttuuriperintökohteet Kaapelireitti kulkee mahdollisten kulttuuriperintökohteiden (kuten laivojen<br />
hylyt) ulkopuolella. Reitillä tehdyissä tutkimuksissa ei havaittu tällaisia kohteita<br />
kaapelille varatulla 500 metrin vyöhykkeellä.<br />
VAIKUTUKSET<br />
Vaikutukset merenpohjaan<br />
Sedimentin leviäminen<br />
Aura rikkoo merenpohjaa, minkä seurauksena osa auran nostamasta kiintoaineksesta<br />
jää leijumaan veteen. Tästä on seurauksena veden sameuden<br />
lisääntyminen ja mahdollinen aineiden liukeneminen pohjasedimenteistä<br />
veteen. Kapelityökohteista saatu aiempi kokemus osoittaa, että merenpohjan<br />
häiriintyminen kaapelivaon kohdalla on vähäistä ja merenpohja<br />
palautuu nopeasti ennalleen. Vaikutus leviää kaapeliauraa hinattaessa<br />
noin 4 m:n alueelle meren pohjassa.<br />
Kaapeliauraa hinataan kaapelilaivan perässä suunniteltua kaapelinlaskureittiä<br />
myöten. Kaapelia syötetään alukselta auran rungon kautta sen passiiviseen<br />
vantaaseen (”veitseen”) ja siitä meren pohjaan tehtyyn vakoon,<br />
jonka leveys on enintään 0,2 m ja syvyys enintään 1,2 m. Kaapeliauran terä-<br />
ja vannasrakenteen ansiosta vako voidaan avata ja kaapeli asettaa siihen<br />
ilman, että maa-ainesta jouduttaisiin poistamaan ja läjittämään toiseen<br />
paikkaan merenpohjalle. Syntyvä vako vetäytyy luonnollisella tavalla umpeen<br />
auranterän levittämän maa-aineksen painosta. Merenpohjan pinnan<br />
epätasaisuudet täytetään ja tasoitetaan välittömästi erikoisrakenteisen, auranvantaan<br />
taakse asennetun siiven avulla. Varsinaista maa-aineksen kaivua,<br />
siirtoa tai varastointia ei tapahdu kaapelia laskettaessa ja upotettaessa<br />
merenpohjaan<br />
Kaapeliauran jalakset sekoittavat myös sedimenttiä. Jalasten leveys on 0,8<br />
m ja ne uppoavat sedimenttiin auran painosta enintään 0,2 metriin saakka.
Suomen talousvyöhykkeellä noin 322 km:n matkalla kaapeli upotetaan merenpohjaan.<br />
Kaapelin upotuksessa möyhennettävän sedimentin kokonaistilavuus<br />
on 180 000 m 3 .<br />
Leviävien sedimenttien enimmäismäärä Suomen talouvyöhykkeellä kaapelireitillä<br />
naara-ankkuria käytettäessä on noin 150 tonnia. Kaapeliaura aiheuttaa<br />
sedimentin leviämistä 1 850 tonnia.<br />
15<br />
Ravinteet<br />
Haitalliset aineet<br />
Ravinteet (fosfori, typpi), jotka vapautuvat pohjakerroksista kaapeliauran<br />
möyhentäessä pohjaa ja lyhytaikaisesti nostaessa kiintoainetta veteen, eivät<br />
pysty kiihdyttämään kasviplanktonin kasvua (koska ne eivät ylety valoisiin<br />
kerroksiin) eivätkä lisää biomassan kasvua ja vastaavasti happikatoa<br />
orgaanisen aineksen lahotessa. Happea kuluttavien aineiden päästöt kaapelia<br />
laskettaessa eivät heikennä merenpohjan happitilannetta. Töiden<br />
mahdollisesti aiheuttama ravinteiden pitoisuuksien kasvu on merkityksetön<br />
verrattuna Itämeren altaan ravinnekuormitukseen. Koska suuri osa merenpohjan<br />
ravinteista on sitoutunut hiukkasiin, ne eivät kiihdytä perustuotantoa,<br />
vaan laskeutuvat saman tien takaisin pohjaan. Ravinteiden kohoaminen<br />
pohjasta ei lisää niiden kokonaispitoisuuksia eikä niiden vaikutus pohjan<br />
veden laatuun ole merkittävä.<br />
Orgaaniset haitta-aineet pidättyvät meriveden orgaanisiin pienhiukkasiin ja<br />
kulkeutuvat sedimentaation seurauksena meren pohjaan ja varastoituvat<br />
sedimenttiin. Haitta-ainetta voi esiintyä myös veteen liuenneina. Yksittäiset<br />
meren pohjan kerrostumat sisältävät myrkyllisiä aineita, kuten rikkivetyä<br />
(H 2 S), joiden pitoisuudet voivat olla korkeita. Kaapelin laskun ja upottamisen<br />
aikana on mahdollista, että rikkivetyä vapautuu meren pohjasta, jolloin<br />
se reagoi veden hapen kanssa muodostaen H 2 SO 4 . Tämän johdosta vesikerroksen<br />
happipitoisuus voi laskea. Ilmiön vaikutus on tilapäinen, sillä veden<br />
vaihdunta korvaa happivajeen.<br />
Metallien ja pohjasedimenttien orgaanisten aineiden kohonneet pitoisuudet<br />
voivat vaikuttaa haitallisesti eliöihin. Pitoisuuksien haitallisuus riippuu aineesta<br />
ja vaikutuksen kohteesta (eläin, kasvi). Ollakseen toksikologisesti<br />
vaikuttava haitta-aineen on oltava biologisesti eliöiden ulottuvilla. Halokliinin<br />
ja termokliinin rajapinta estää haitta-aineiden siirtymisen pohjakerroksesta<br />
ylempiin vesikerroksiin, joissa biologinen toiminta on aktiivisempaa.<br />
Koska kaapelia laskettaessa ei tehdä varsinaisia kaivutöitä eikä läjitettäviä<br />
vedenalaisia maamassoja synny ja koska kaapelivakoa ei peitetä muualta<br />
tuodulla maamassalla, hankkeen rakentamisaikainen raskasmetallien ja<br />
dioksiinien kokonaismäärä on täysin verrannollinen Suomenlahden raskasmetalli-<br />
ja dioksiinipitoisuuteen ennen rakentamistyön aloittamista.<br />
Koska haitta-aineet liukenevat veteen hitaasti, voidaan olettaa, että rakentamistyöt<br />
aiheuttavat ainoastaan haitta-aineiden siirtymistä paikasta toiseen<br />
meren pohjalla. Pohjalle laskeutunutta sedimenttiä kohoaa veteen<br />
arviolta yhteensä noin 2 000 tonnia (naara-ankkurin ja kaapeliauran toiminnan<br />
yhteen laskettu vaikutus). Pohjasedimentin tulosten perusteella<br />
keskimääräinen dioksiinipitoisuus sedimentin pintakerroksessa (0–30 cm)<br />
on 10 pg/g (WHO-TEQ). Dioksiinit ovat päätyneet mereen viimeisten 100
Vaikutukset veden laatuun<br />
Vaikutukset eliöstöön<br />
Pohjaeläimet<br />
vuoden aikana ja niitä löytyy enimmäkseen 30 cm pintakerroksesta. Dioksiinien<br />
sukulaisyhdisteitä ovat penta- ja heptakloorifuraanit ja pentaklooridioksiinit,<br />
joiden osuus on 66 % toksisen ekvivalentin pitoisuudesta.<br />
Haitta-aineita sisältävien pohjakerrosten sekoittuessa veden kanssa osa<br />
kiinteistä haitta-aineista pysyy sidoksissa kiintoaineeseen, kun taas toiset<br />
aineet liukenevat veteen, koska vapaassa vedessä pitoisuudet ovat pienempiä<br />
kuin sedimenttien huokosvedessä.<br />
Kaapelin laskemisen seurauksena veteen leviävien dioksiinien kokonaismäärä<br />
on noin 20 mg (WHO-TEQ). Työstä aiheutuva haitta-aineiden liikkeellelähtö<br />
on vähästä ja vaikutus paikallista sekä tilapäistä.<br />
Vedenalaisten kaapeleiden rakenteissa käytetään eristeenä polyeteeniä,<br />
joka on erittäin kestävä ja vettähylkivä aine. Panssarointilanka, jolla kaapeli<br />
suojataan, on sinkittyä hiiliterästä, minkä ansiosta sen ruostuminen on hyvin<br />
vähäistä. Merenpohjaan upotetusta kaapelista saattaa pitkän ajan kuluttua<br />
liueta vähäisiä määriä sinkkiä. Kaapelin uloimmat kerrokset on<br />
suunniteltu suojelemaan galvanoituja lankoja merivedeltä. Ne koostuvat<br />
useasta polypropyleenipunoskerroksesta.<br />
Kaapelin laskeminen ja upottaminen vedenalaista auraa käyttäen ei aiheuta<br />
huomattavaa meriveden laadun heikentymistä. Kaapeliauran käytöstä<br />
saadun kokemuksen mukaan möyhentyvästä merenpohjan maaaineksesta<br />
siirtyy veteen kiintoaineeksi vain noin 1–5 %, joskin määrä on<br />
riippuvainen maa-aineksen raekoostumuksesta. Kiintoaineen kohoaminen<br />
veteen on suurinta liejupitoisilla maa-aineksilla, joiden raekoko on
17<br />
Linnut<br />
Nisäkkäät<br />
Linnuille aiheutuva melu- ja visuaalinen haitta on lyhytaikaista ja paikallista.<br />
Kaapelin laskeminen ja upottaminen eivät vaikuta välittömästi merinisäkkäisiin,<br />
sillä eläimet voivat paeta niiltä alueilta, joilla melu tai veden kiintoainespitoisuus<br />
kohoaa. Kaapelilaivan työskentelynopeus on hyvin pieni, joten<br />
on epätodennäköistä, että laiva tai aura vahingoittaisi eläimiä fyysisesti.<br />
Nisäkkäille aiheutuva melu- ja visuaalinen haitta on lyhytaikaista ja paikallista.<br />
Kalat ja kalakannat<br />
Vaikutukset suojelualueisiin<br />
Kaapelin laskemisella ja upottamisella ei ole välitöntä vaikutusta kaloihin,<br />
sillä kalat voivat paeta niiltä alueilta, joilla veden kiintoainespitoisuus (10–<br />
20 mg/l) kohoaa. Arvion mukaan kiintoaines laskeutuu takaisin pohjaan<br />
noin 3 tunnin sisällä kaapeliauran ohitettua kohdan. Koska kiintoainespitoisuuden<br />
kohoaminen on tilapäinen ja paikallinen ilmiö, ei kaapelin laskun<br />
voida katsoa vaikuttavan haitallisesti aikuisiin kaloihin, kalanpoikasiin tai<br />
mätiin. Kaapelilaivan työskentelynopeus on lisäksi hyvin pieni, joten on<br />
epätodennäköistä, että laiva tai aura vahingoittaisi kaloja fyysisesti.<br />
Hakkeella ei ole vaikutusta suomalaisiin luonnonsuojelualueisiin.<br />
Vaikutukset Itämeren tilan seurannassa käytettäviin tieteellisiin seuranta-asemiin<br />
Vaikutukset kalastukseen<br />
Hankkeella ei ole vaikutusta Itämeren tilan tutkimus- ja seuranta-asemiin.<br />
Hanketta suunniteltaessa on otettu huomioon Suomen talousvyöhykkeellä<br />
sijaitsevat HELCOM- ja FIM-pitkäaikaisseuranta-asemat eikä hanke vaaranna<br />
niiden toimintaa.<br />
Kaapelin laskutyö ei edellytä turva-alueiden erottamista merellä, joten merkittävää<br />
haittaa kalastukselle ei aiheudu. Työt voivat häiritä kalastusta tilapäisesti<br />
kaapelin laskemisen aikana. Tällöin kalastusaluksia pyydetään lyhyeksi<br />
ajaksi välttämään liikkumista ja kalastusta kaapelialuksen välittömässä<br />
läheisyydessä (noin 1 merimaili (=1,85 km)). Näissä tilanteissa<br />
kaapelialukseen sovelletaan COLREGS-sääntöjä (International Rules of<br />
Preventing Collision at Sea), koska kaapelilaivan liikkeet ovat rajoitettuja.<br />
Kalastusalukset, jotka havaitsevat kaapelialuksen tai voivat sen havaita,<br />
saavat 24 tunnin määräajan, jonka sisällä niiden on järjestettävä toimintansa<br />
ja jonka jälkeen niiden liikkeet eivät saa estää kaapelilaivan liikkumista.<br />
Koska merenkulun normaalit turvallisuustoimet edellyttävät ilmoituksen tekemistä<br />
kaapelilaivan sijainnista kalastuslaivoille, ei aluksen toiminnasta<br />
aiheudu varsinaista haittaa kalastukselle. Merenkulun viranomaisia informoidaan<br />
koko ajan kaapelityön etenemisestä. Rannikkovartiosto tiedottaa<br />
kaikille aluksille (myös kalastusaluksille) merellä tehtävästä työstä tiedo-
Vaikutukset laivaliikenteeseen<br />
Vaikutukset sotilasalueisiin<br />
Vaikutukset kulttuuriperintökohteisiin<br />
Vaikutukset kaapeleihin<br />
tusvälineiden ja Navtext-lähetysten välityksellä. Kalastusalukset voivat siten<br />
suunnitella toimintansa ja välttää kaapelityöalueita, joten haitta ei ole<br />
sen suurempi kuin tavanomaisen vilkkaan meriliikenteen kalastukselle aiheuttama<br />
haitta.<br />
Kaapelin käytöstä ammattikalastukselle mahdollisesti aiheutuvat vahingot<br />
voidaan välttää tai minimoida sillä, että kaapeli kaivetaan 1,2 metrin syvyydelle<br />
merenpohjan pinnan alapuolelle.<br />
Kaapelijärjestelmää ja sen rakentamista suunniteltaessa on otettu huomioon<br />
laivaliikenteet reitit ja navigointi. Tarvittaessa laivaliikennereittejä ja<br />
ankkurointipaikkoja voidaan välttää merenkululle aiheutuvien häiriöiden<br />
minimoimiseksi, alustörmäysriskien ja kaapelin varioitumisen eliminoimiseksi.<br />
Kaapelin reitti risteää kahden laivaväylän kanssa. Kaikista Suomenlahdella<br />
tehtävistä töistä ilmoitetaan Suomenlahden alusliikenteen ilmoittautumisjärjestelmään<br />
(GOFREP). Kaapelinlaskemisen ajaksi ei tarvita turvavyöhykettä,<br />
vaan riittää, että sovelletaan COLREGS-sääntöjä, joiden<br />
mukaan muut alukset väistävät liikkeissään rajoitetumpaa alusta. Välitöntä<br />
haittaa merenkululle ei siis aiheudu. Vaikutukset merenkululle ovat vähäiset,<br />
koska alukset joutuvat muuttamaan kurssiaan vain tilapäisesti ja suuri<br />
osa laivoista voi ohittaa kaapelilaivan ilman suurta kurssilta poikkeamista.<br />
Yhteentörmäyksen välttämiseksi muiden laivojen on otettava yhteyttä kaapelilaivaan<br />
ja analysoitava sen liikkeet. Kaapelilaiva etenee reitillään hitaasti,<br />
noin 15–20 km vuorokaudessa. Sen vaikutus on siis paikallinen ja<br />
laivan ympärille ei tarvitse muodostaa turvavyöhykettä. Laivan ohitettua risteämiskohdan<br />
liikenne palautuu ennalleen.<br />
Suomen sotilasalueisiin kaapelilla ei ole vaikutusta.<br />
Koska kaapelireitillä on tehty tarkkoja tutkimuksia ja reittiä valittaessa on<br />
oltu yhteydessä Suomen viranomaisiin, on hyvin epätodennäköistä, että<br />
reitiltä yllättäen löytyisi jotakin erityistä arkeologisiin kohteisiin tai arkeologisesti<br />
arvokkaisiin resursseihin viittaavaa. Näin ollen kaapelin asennuksella<br />
ei voida olettaa olevan vaikutusta kulttuuriperintökohteisiin.<br />
Kaapelin ja aiemmin asennettujen kaapelien risteämiskohdat toteutetaan<br />
ICPC:n (International Cable Protection Committee) suositusten ja muiden<br />
kansainvälisten sopimusten mukaisesti. Kaapelin reittisuunnittelussa ja<br />
hankkeessa toteutetuissa tutkimuksissa ja selvityksissä pyrittiin välttämään<br />
kaapeleiden risteämistä aina, kun se vain on mahdollista. Muutoin kaapelit<br />
18
Vaikutukset Nord Stream AG:n kaasuputkeen<br />
RISKIEN ARVIOINTI<br />
TARKKAILU<br />
suojataan Uraduct-suojauksella. Sen vuoksi kaapelin laskemisen arvioidaan<br />
vaikuttavan aiemmin laskettuihin kaapeleihin vain vähän.<br />
Ylitys/risteämiskohta toteutetaan standardiratkaisuin ja soveltaen koettuja<br />
teknisiä menettelyjä ICPC:n suositusten ja muiden kansainvälisten sopimusten<br />
mukaisesti. Kaapelin ja putkilinjan risteäminen meren pohjassa ei<br />
heikennä tai estä putken toimintaa. Kaapeli ja putki suojataan käyttämällä<br />
Uraduct-suojausta.<br />
Rakentamisaikaiset ympäristöriskit liittyvät kaapelilaivan onnettomuuteen,<br />
josta voi aiheutua öljypäästöjä. Tällaisia tilanteita ovat yhteentörmäys toisen<br />
laivan kanssa, tulipalo laivalla tai laivan uppoaminen. Tarvittavat valmiussuunnitelmat<br />
tehdään vaikutusten estämiseksi.<br />
Kaapelin käytön aikana mahdolliset kolmansia osapuolia ja ympäristöä<br />
kohtaavat riskit aiheutuvat kaapelin rikkoutumisesta ja korjaamisesta kaapelilaivalta<br />
käsin. Kaapelin rikkoutumisriskin on hyvin vähäinen. Kaapeli voi<br />
vaurioitua, jos laskettu raskas ankkuri tarttuu siihen ja raahaa sitä mukanaan<br />
pitkin meren pohjaa. Kaapelin reitti on merkitty merikortteihin tiedoksi<br />
merenkulkijoille. Lisäksi kaapeli upotetaan meren pohjan alle ankkurien<br />
kannalta turvalliseen syvyyteen.<br />
Rakennusvaiheen aikainen tarkkailu<br />
Kaapelilaivalla seurataan veden laatua ottamalla vesinäytteitä pohjakerroksista<br />
(liuennut happi, lämpötila, sameus, suolapitoisuus) sekä veden värin<br />
muutoksia silmämääräisesti (sameus, öljyläikät, kelluvat jätteet, muutosten<br />
kesto ja voimakkuus). Kaapelireittä luodataan laivan luotauslaitteilla.<br />
Lisäksi alueilla, joilla kalastus on vilkasta, tarkkaillaan kalastusta, kalastusvälineitä<br />
ja saalista.<br />
Veden laatuparametreihin ja muihin seurattaviin tietoihin kirjataan myös<br />
näytteen ottopaikka ja kaapeliauran paikka ottohetkellä, syvyys, aika, sääolosuhteet,<br />
meren tila, vuorovesi, virtauksen suunta ja nopeus sekä erityiset<br />
ilmiöt ja toimet, jotka voivat vaikuttaa seurannan tuloksiin.<br />
Käytön aikainen tarkkailu<br />
Vedenalainen kaapeli ei vaadi käytön aikaista tarkkailua. Kaapelin luotettavan<br />
toiminnan turvaamiseksi ja merenkulkijoiden informoimiseksi sen<br />
maantieteelliset koordinaatit ja reitti julkaistaan merkittäväksi merikortteihin.<br />
19
LUPAHAKEMUKSEN KÄSITTELY<br />
Lupahakemuksesta tiedottaminen<br />
Muistutukset ja vaatimukset<br />
Mereen upotettu kaapeli on kaapelijärjestelmän huoltovapaa osa. Kun se<br />
on laskettu ja upotettu merenpohjaan, ei mitään teknisiä tarkastuksia tarvita<br />
eikä ole suunniteltu (lukuun ottamatta sähkönsyötöstä varmistumista ja<br />
tiedon välittämistä kaapelia pitkin). Poikkeuksen muodostavat ulkoisten tekijöiden<br />
aiheuttamat kaapelivauriot, jotka pitää korjata.<br />
Etelä-Suomen aluehallintovirasto on vesilain (265/1961) 16 luvun 6, 7 ja 8<br />
§:ssä säädetyllä tavalla kuuluttamalla asiasta aluehallintovirastossa sekä<br />
Loviisan, Porvoon, Helsingin, Espoon, Hangon, Raaseporin ja Länsi-<br />
Turunmaan (1.1.2012 lähtien Parainen) kaupungeissa sekä Inkoon, Sipoon,<br />
Kirkkonummen, Siuntion, Kemiönsaaren, Kökarin ja Lemlandin kunnissa<br />
varannut tilaisuuden muistutusten ja vaatimusten tekemiseen ja mielipiteiden<br />
esittämiseen hakemuksen johdosta 17.6.–15.8.2011 välisenä aikana.<br />
Hakemuksesta on kuulutettu 17.6.2011 virallisessa lehdessä.<br />
1) Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö<br />
ja luonnonvarat -vastuualue on lausunut, että hankkeen tarkoituksena on<br />
rakentaa tietoliikenneyhteys Pietarin ja Kaliningradin välille. Kaapelireitti<br />
kulkee Suomen talousvyöhykkeellä noin 374 kilometrin matkan. Kaapeli<br />
upotetaan 322 kilometrin matkalta meren pohjan alapuolelle ja 52 kilometrin<br />
matkalta kaapeli lasketaan suojattuna merenpohjan päälle.<br />
Halkaisijaltaan noin 4 cm oleva kaapeli upotetaan meren pohjaan kaapeliauralla,<br />
joka tekee pohjaan enintään 0,2 metriä leveän ja 1,2 metriä syvän<br />
vaon. Kaapeliauran ja sen jalaksien on arvioitu liikuttavan meren pohjan<br />
sedimenttiä noin 180 000 m 3 . Lisäksi kaapelin laskureitiltä raivataan mahdolliset<br />
vieraat esineet vetämällä pohjaa pitkin naara-ankkureita kaapelin<br />
laskureitillä. Myös naara-ankkureiden on arvioitu pöllyttävän pohjasedimenttiä.<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat<br />
-vastuualue on todennut asiasta seuraavaa:<br />
Ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue on antanut 31.8.2010 päätöksen<br />
dnro UUDELY/16/07.04/2010 koskien kyseessä olevan hankkeen ympäristövaikutusten<br />
arviointimenettelyn tarvetta. Kyseistä päätöstä antaessa oli<br />
upotettavan osuuden pituudeksi ilmoitettu 250 kilometriä ja pöllytettävän<br />
sedimentin määräksi arvioitu 62 400 m 3 . Nyt kyseessä olevassa vesilupahakemuksessa<br />
esitettyjen tietojen perusteella ympäristö- ja luonnonvarat<br />
-vastuualue on katsonut, että kyseessä olevan hankkeen ympäristövaikutusten<br />
arviointimenettelyn soveltamistarvetta koskevan arvioinnin keskeiset<br />
lähtökohdat ovat olennaisella tavalla muuttuneet. Ympäristövaikutusten arviointimenettelyn<br />
tarve on arvioitava uudelleen hankkeesta vastaavan ilmoittamien,<br />
hanketta koskevien uusien tietojen perusteella. Ympäristö- ja<br />
20
luonnonvarat -vastuualue on 25.8.2011 ilmoittanut asian hankkeesta vastaavalle.<br />
Tällä perusteella ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue on katsonut, että<br />
hankkeen vesilupamenettelyä ei tule vesilain 16 luvun 1a §:n perusteella<br />
jatkaa, ennen kuin hankkeen ympäristövaikutusten arviointimenettelyn tarve<br />
on käsitelty. Ennen ympäristövaikutusten arviointimenettelyn tarpeen<br />
ratkaisemista hankkeelle ei tule myöntää vesilain mukaista lupaa.<br />
Ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue on todennut, että se ei lausu tässä<br />
vaiheessa asiasta tarkemmin, vaan pyytää saada täydentää lausuntoaan<br />
sitten, kun ympäristövaikutusten arviointimenettelyn tarveasia on selvitetty<br />
ja hankkeen vesilupakäsittely jatkuu.<br />
Ympäristö- ja luonnonvarat -vastuualue ei ole täydentänyt lausumaansa.<br />
2) Varsinais-Suomen Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen<br />
ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue on lausunut, että valokaapelin<br />
upottaminen meren pohjaan aiheuttaa työnaikaista samentumista,<br />
jonka vaikutuksia tulee seurata hyväksytyn tarkkailusuunnitelman mukaisesti.<br />
Hakemussuunnitelmassa oleva rakennusvaiheen aikainen tarkkailusuunnitelma<br />
on yleispiirteinen. Ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue on<br />
esittänyt, että hakija velvoitetaan toimittamaan yksityiskohtaisempi tarkkailusuunnitelma<br />
aluehallintovirastoon. Ensisijaisesti tulee tarkkailla mahdollisia<br />
muutoksia pohjasedimentissä. <strong>Aluehallintovirasto</strong>n tulee pyytää ympäristö<br />
ja luonnonvarat -vastuualueen lausunto tarkkailusuunnitelmasta ennen<br />
lupapäätöksen antamista.<br />
Varsinais-Suomen ELY-keskus on katsonut, että hankkeelle voidaan<br />
myöntää vesilain mukainen lupa ja töidenaloittamislupa.<br />
3) Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö<br />
ja luonnonvarat -vastuualue on lausunut, että vaikeasti tulkittavien<br />
karttojen perusteella näyttää siltä, että hanke ei sijaitse Suomen talousvyöhykkeellä<br />
Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen<br />
toimialueen edustan merialueella. Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne-<br />
ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue ei anna<br />
asiasta lausuntoa.<br />
4) Porvoon kaupungin rakennus- ja ympäristölautakunta on lausunut,<br />
että hankkeesta aiheutuvat vaikutukset kohdistuvat todennäköisesti eniten<br />
alueen meriliikenteeseen, minkä vuoksi hankevastaavien on kiinnitettävä<br />
erityistä huomiota laivaliikenteen havainnointiin, työaikatauluista tiedottamiseen<br />
ja tarvittaessa varoitusten antamiseen.<br />
Hakemuksen sedimenttianalyysien tulokset on esitetty melko ylimalkaisesti.<br />
Hakemusta on syytä tarkentaa tältä osin. Rakennusvaiheen aikaisia<br />
ympäristövaikutuksia on syytä tarkkailla ja tarkkailuun sisällyttää myös kaivutöiden<br />
yhteydessä sedimentistä irtoavien haitta-aineiden seuranta. Kaapelireitiltä<br />
löytyvistä ammuksista ja muista vastaavista esineistä tulee ilmoittaa<br />
viranomaisille.<br />
21
5) Museovirasto on lausunut, että Pietarin - Kaliningradin valokaapelihankkeella<br />
voi olla vaikutusta vedenalaiseen kulttuuriperintöön, erityisesti<br />
kulttuurihistoriallisiin laivanhylkyihin. Suomen muinaismuistolakia (295/63)<br />
sovelletaan vain Suomen aluevesillä. YK:n merioikeusyleissopimus, jonka<br />
Suomi on ratifioinut 1996, velvoittaa kuitenkin jäsenvaltiot suojelemaan<br />
merestä löytyneitä arkeologisia ja historiallisia esineitä (artikla 303) sekä<br />
säilyttämään kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolisilta merialueilta löytyviä<br />
arkeologisia ja historiallisia esineitä koko ihmiskunnan etua silmälläpitäen<br />
(artikla 149). Myös UNESCO:n valmistelemassa sopimuksessa vedenalaisen<br />
kulttuuriperinnön suojelusta, jota Suomi ei ole vielä ratifioinut, mutta<br />
jonka hyväksymisen puolesta Suomi äänesti UNESCO:n yleiskokouksessa<br />
2001, pidetään suojelua kansallisten vesien ulkopuolella tärkeänä.<br />
Valokaapelireitin on suunniteltu kulkevan Suomen talousvyöhykkeellä 374<br />
kilometrin matkan. Hakemuksessa kerrotaan, että kaapelireitti aurataan ja<br />
kaapeli upotetaan meren pohjaan tehtyyn yli metrin syvyiseen uraan 322<br />
kilometrin matkalla. Kaapeli lasketaan meren pohjan päälle 52 km:n matkalla.<br />
Vieraiden esineiden pois raivaamiseksi kaapelilaivan edellä kulkee<br />
naara-ankkuria hinaava alus. Jos naara-ankkuri tai aura osuu vedenalaiseen<br />
kulttuuriperintökohteeseen, kuten vanhaan puurakenteiseen hylkyyn,<br />
kohde vahingoittuu tai tuhoutuu, ja sen sisältämää tietoa menetetään.<br />
Myös kaapelin lasku kulttuuriperintökohteen päälle vahingoittaa kohdetta.<br />
Museovirastolla ei ole kattavaa tietoa vedenalaisten kulttuuriperintökohteiden<br />
sijainneista talousvyöhykkeellä. Kokemuksesta tiedetään, että talousvyöhykkeellä<br />
on em. kohteita. Esimerkiksi Venäjän–Saksan kaasuputkihankkeen<br />
alueelta löydettiin hankkeen toteuttamista edeltäneissä merenpohjan<br />
kartoituksissa useita kulttuuriperintökohteita. Vasta hankealueelta<br />
tehtävän vedenalaisinventoinnin perusteella voidaan tietää, onko hankkeella<br />
vaikutusta vedenalaiseen kulttuuriperintöön.<br />
Hakemuksessa todetaan, että hankealueella on tehty suunnittelu-, selvitysja<br />
tutkimustöitä vuosina 2008 ja 2009. Todetaan myös, että tutkimusten aikana<br />
ei ole havaittu kulttuuriperintökohteita kaapelille varatulla 500 metrin<br />
vyöhykkeellä ja että vaikutuksista kulttuuriperintökohteisiin on oltu yhteydessä<br />
Suomen viranomaisiin. Museovirastolle ei kuitenkaan ole toimitettu<br />
hakemuksessa mainittua merenpohjan arkeologisen kartoituksen raporttia<br />
tai muuta tutkimusaineistoa eivätkä hankkeen valmistelijat ole olleet yhteydessä<br />
Museovirastoon. Näin ollen Museovirastolla ei ole tietoa kartoitusaineiston<br />
sisällöstä ja laadusta. Museovirasto on katsonut katsoo, että hankkeelle<br />
myönnettävän luvan ehtona on syytä olla vedenalaisinventoinnin tekeminen<br />
Museoviraston hyväksymällä tavalla ennen hankkeen toteuttamista.<br />
6) Ahvenanmaan maakuntahallitus on lausunut, että koska Ahvenanmaa<br />
on yksikielinen ja ruotsinkielinen, sillä ei ole ollut mahdollisuutta tarkastaa<br />
koko hakemusta. Vain maakuntahallituksen ympäristövirasto on tarkastanut<br />
hakemuksen yhteenvedon. Jäljennökset on lähetetty tiedoksi maakuntahallituksen<br />
kalastustoimistolle ja museovirastolle.<br />
22
Maakuntahallituksen ympäristövirasto on halunnut korostaa hankkeen toteuttamisajankohdan<br />
tärkeyttä, jotta hankkeen vaikutukset ekosysteemille<br />
olisivat mahdollisimman vähäiset. Paras ajankohta hankkeen toteuttamiselle<br />
on 1.–30.4. Hakija pitää velvoittaa ilmoittamaan maakuntahallitukselle,<br />
jos veteen joutuu öljyä tai muita haitallisia aineita tai uhkaa joutua päästöjä<br />
tai aiheutua muita onnettomuuksia.<br />
7) Ahvenanmaan maakuntahallituksen museovirasto on lausunut, ettei<br />
hankkeen toteuttamiseen ole kulttuuriperinnöllisiä esteitä.<br />
8) Pohjolan Voima Oy (PVO) on lausunut, että sille on myönnetty lupa<br />
Suomen talousvyöhykkeen käyttöön Suomen ja Viron välisen Estlinksähkökaapelin<br />
asentamista ja käyttämistä varten. Estlink-sähkökaapeli kulkee<br />
Fingrid Oyj:n Espoon 110/400 kilovatin muuntoaseman ja Viron Harkun<br />
330/110 kilovatin muuntoaseman välillä. Hakijan suunnittelema valokaapeli<br />
tulee risteämään Estlink-sähkökaapelia, mistä syystä suunnitellun<br />
valokaapelin laskeminen ja käyttö tulee toteuttaa siten, että Estlinksähkökaapelille<br />
ei aiheudu vaurioita. Estlink-sähkökaapelin omistaa ja sitä<br />
operoi As Nordic Energy Link-yhtiö.<br />
Estlink-sähkökaapeli käsittää kaksi mekaanisesti erillistä ja rinnakkain laskettua<br />
halkaisijaltaan 10 cm:n kaapelia, jotka on upotettu merenpohjaan<br />
suunnilleen samaan syvyyteen, kuin suunniteltu valokaapeli on tarkoitus<br />
upottaa. Muistutuksen liitteenä on luettelo Estlink-sähkökaapelin sijaintikoordinaateista,<br />
joiden toleranssi on ±30 m mihin suuntaan tahansa.<br />
Valokaapelin ja Estlink-sähkökaapelin risteämiskohdan todentaminen<br />
Hakija on ollut yhteydessä As Nordic Energy Link-yhtiöön suunnitellun valokaapelin<br />
ja Estlink-sähkökaapelin risteämiskohdan todentamiseksi. Hakijan<br />
lupahakemuksessa esittämät risteämiskohdat eivät kuitenkaan sijaitse<br />
Estlink-sähkökaapelin reitillä. Risteämiskohta S-8 (koordinaatit 59°44.46 N<br />
ja 24°23.73 E) on lähempänä Estlink-sähkökaapelia, mutta sekin on noin<br />
90 m Estlink-sähkökaapelin länsipuolella. Hakijan lupahakemuksessa esitetyt<br />
risteämiskohdat S-7 ja S-13 eivät ole lähelläkään Estlinksähkökaapelia.<br />
Muistuttaja ei ole tästä syystä vakuuttunut siitä, että hakijan suorittamassa<br />
tutkimuksessa on riittävällä tarkkuudella paikallistettu Estlinksähkökaapelija<br />
sen tuleva risteämiskohta valokaapelin kanssa.<br />
Valokaapelin ja Estlink-sähkökaapelin risteämän tekninen toteutus<br />
Estlink-sähkökaapelin suojaamiseksi risteämäkohdassa tarvittavat rakenteelliset<br />
ratkaisut ja muut suojaukset sekä suunnitellun valokaapelin laskemisen<br />
toteuttamistapa eivät riittävällä tarkkuudella ilmene hakijan lupahakemuksesta.<br />
Muistuttaja on edellyttänyt, että edellä mainituista seikoissa<br />
on esitettävä yksityiskohtaiset suunnitelmat, jotta As Nordic Energy Linkyhtiö<br />
voisi edeltä käsin varmistua siitä, että suunnitellulla valokaapelilla ei<br />
ole haitallisia vaikutuksia Estlink-sähkökaapelille.<br />
23
24<br />
Suunnitellun valokaapelin laskemisessa käytettäväksi aiottu aurauslaite<br />
todennäköisesti vaurioittaisi Estlink-sähkökaapelia vakavasti, mikä johtaisi<br />
sähkönsiirron keskeytymiseen. Tämän vuoksi muistuttaja on edellyttänyt,<br />
että suunniteltua valokaapelia ei upoteta merenpohjaan siltä osin, kuin valokaapeli<br />
risteää Estlink-sähkökaapelia ja sen ympärillä olevaa riittävää<br />
suojavyöhykettä.<br />
Risteämissopimus ja sitä koskevat neuvottelut<br />
Toisin kuin hakija on lupahakemuksessaan väittänyt, As Nordic Energy<br />
Link-yhtiö ei ole käynyt mitään neuvotteluja hakijan tai tämän lukuun toimivien<br />
tahojen kanssa risteämissopimuksesta tai vastaanottanut ehdotusta<br />
risteämissopimukseksi. Hakijan väittämä lopullisen risteämäsopimuksen allekirjoitus<br />
ei ole As Nordic Energy Link-yhtiön osalta valmisteltavana.<br />
Muistuttajan näkemyksen mukaan risteämäsopimus tulee olla allekirjoitettuna<br />
As Nordic Energy Link-yhtiön ja hakijan välillä ennen kuin hakija voi<br />
aloittaa suunnitellun valokaapelin laskemisen.<br />
Merimiinat ja muut vaaralliset esineet<br />
Hakija on lupahakemuksessaan esittänyt, että kaapelireitillä tehtyjen merenpohjan<br />
tutkimusten mukaan ei ole vaaraa siitä, että suunniteltua valokaapelia<br />
laskettaessa kohdattaisiin suurikokoisia esineitä kuten hylkyjä,<br />
miinoja tai tynnyreitä. Lisäksi hakemuksessa on esitetty, että ammusten<br />
esiintyminen suunnitellun valokaapelin reitillä on epätodennäköistä.<br />
Nord Stream AG:n kaasuputkihankkeen yhteydessä paikannettiin yhteensä<br />
27 merimiinaa tai muita räjähteitä 50 m:n levyisellä vyöhykkeellä suunniteltujen<br />
kaasuputkien ympärillä Suomen talousvyöhykkeen alueella. Suomen<br />
talousvyöhykkeellä Nord Stream AG:n kaasuputkien reitti on olosuhteiltaan<br />
samanlainen kuin suunnitellun valokaapelin reitti. Muistuttaja ei ole tästä<br />
syystä vakuuttunut siitä, että hakija on suorittanut riittävän tarkat tutkimukset<br />
suunnitellun valokaapelin reitillä merimiinojen ja muiden vaarallisten<br />
esineiden osalta.<br />
Estlink-sähkökaapelin käytössä tarvittava tiedonsiirto<br />
Muistuttaja on huomauttanut lisäksi, että Estlink-sähkökaapelin käytössä<br />
tarvittava tiedonsiirto on toteutettu valokaapeliyhteydellä. Tästä syystä<br />
suunnitellun valokaapelin rakentamisessa on otettava huomioon, että<br />
Suomen ja Viron välisille olemassa oleville tiedonsiirtokaapeleille ei aiheuteta<br />
vaurioita, koska Estilink-sähkökaapelin tarvitseman tiedonsiirron katkeaminen<br />
johtaa myös sähkönsiirron keskeytymiseen.<br />
9) As Nordic Energy Link on lausunut, että se on Estlink-sähkökaapelin<br />
omistaja ja operaattori. Muistuttaja on yhtynyt Pohjolan Voima Oy:n muistutuksessa<br />
esitettyihin asioihin.
10) Nord Stream AG on lausunut, että sillä ei ole huomautettavaa sen<br />
johdosta, että kaapeli risteää muistuttajan kaapeleiden putkilinjojen kanssa<br />
tai kulkee niiden lähellä, kunhan tiettyjä vähimmäisvaatimuksia noudatetaan.<br />
Muistuttaja käy parhaillaan hakijan kanssa neuvotteluja, joissa on<br />
tarkoitus sopia kaapelin ja putkilinjojen risteytyspaikoista, risteysten suunnittelusta<br />
ja vähimmäisetäisyyksistä, joita on noudatettava kaapelin kulkiessa<br />
lähellä putkilinjoja. Muistuttaja ja hakija ovat päässeet periaatesopimukseen<br />
risteysten sijainnista sekä kaapelin ja muistuttajan putkilinjojen<br />
vähimmäisetäisyydestä.<br />
Hakemuksessa estetyt koordinaatit ja sovitut vähimmäisetäisyydet eivät<br />
kuitenkaan vastaa niitä koordinaatteja, jotka muistuttaja on ilmoittanut suoraan<br />
hakijalle.<br />
Hakijan ja muistuttajan välistä risteyssopimusta ei ole vielä tehty ja sopimus,<br />
johon hakija on hakemuksessaan viitannut, ei koske hakemuksessa<br />
tarkoitettua kaapelireittiä. Hakemuksessa ilmoitetun ja muistuttajan hakijalle<br />
suoraan ilmoittaman reitin välillä on 200 m:n suuruisia eroja. Hakija ei<br />
ole hakemuksessaan määritellyt myöskään asennuksen sietorajaa.<br />
Muistuttajan putkilinjat on jo asennettu kaapelin laskemisajankohtana, joten<br />
kaapeli risteää toimivien (paineisten) kaasuputkien kanssa, joissa virtaa<br />
maakaasua. Tämä seikka on otettava huomioon hakijan asennusmenetelmissä<br />
ja -tekniikoissa.<br />
Hakija on viitannut menettelyjen ja teknisten ratkaisujen ja jopa yleissopimuksen<br />
osalta virheellisesti ICPC:hen (International Cable Protection<br />
Committee). ICPC ei ole sääntely- eikä sertifiointiviranomainen tai yleissopimus,<br />
vaan NGO:n tapainen organisaatio. Sen enempää ICPC:ssä kuin<br />
missään yleissopimuksessakaan ei ole määrätty sitovasti putkilinjaristeyksiä<br />
koskevista menettelyistä tai teknisistä ratkaisuista, vaan ne on laadittava<br />
ja niistä on sovittava asianomaisten osapuolten kesken.<br />
Risteysten sijainti ja suunnittelu<br />
Hakemuksessa ilmoitetut kaapelin ja muistuttajan putkilinjojen G-3 ja G-4<br />
risteyskohdat eivät sijaitse muistuttajan putkilinjojen reitillä. Lisäksi mikäli<br />
lupahakemuksessa ilmoitettu kaapelireitti osuu muistuttajan reitille, risteyskohtia<br />
on neljä (kummankin putkilinjan kanssa kilometrikohdassa 272 sekä<br />
toisen kanssa kilometrikohdassa 262 ja toisen kanssa kilometrikohdassa<br />
264; kaksi jälkimmäistä eivät kuitenkaan näy hakemuksessa risteyskohtina).<br />
Hakijan muistuttajalle ilmoittaman kaapelireitin mukaan risteykset kilometrikohdissa<br />
262 ja 264 vältetään.<br />
Putkilinjojen risteysmenetelmistä ja teknisistä ratkaisuista ei ole sovittu<br />
kaikilta osin. Uraductin käytöstä on lähtökohtaisesti sovittu muistuttajan<br />
kanssa edellyttäen, että valittu tuote takaa 300 mm etäisyyden kaapelin ja<br />
putkilinjojen välillä. Köysikannattimia ei voida käyttää risteyksen kummallakaan<br />
puolella, koska kalastusvälineet saattavat juuttua niihin ja vahingoit-<br />
25
taa kaapelia, ja kaapelin korjaaminen näin lähellä putkilinjoja saattaa vahingoittaa<br />
putkilinjoja.<br />
Kaivaus- ja upotustyöt ja uudelleentäytöt saattavat vaarantaa putkilinjojen<br />
eheyden, minkä vuoksi putkilinjojen kummallakin puolella tulee olla 50 m:n<br />
turvaetäisyys. Putkilinjoihin kohdistuvan riskin vähentämiseksi kaikki 200<br />
metrin etäisyydellä putkilinjoista suoritettavat kaivaus- ja upotustyöt ja uudelleentäytöt<br />
tulee suunnata putkilinjoista poispäin.<br />
Lisäksi hakijan tulee huolehtia siitä, että putkilinjan anodin ja kaapelin väliin<br />
jää vähintään 15 m:n turvaetäisyys, millä varmistetaan anodien eheys ja<br />
asianmukainen toiminta.<br />
Nord Stream AG:n putkilinjojen lähistöllä sijaitsevat osuudet<br />
Hakija on todennut, että kaapelin etäisyys muistuttajan putkilinjoista on<br />
aina vähintään 100 m. Kuitenkin Suomen viranomaisille ilmoitetun reitin<br />
mukaan kaapelin etäisyys putkilinjasta kilometrikohdassa 132–134 on ainoastaan<br />
58 m ja kilometrikohdassa 235 noin 90 m. Muistuttaja ei voi hyväksyä<br />
näitä etäisyyksiä. Ellei toisin sovita muistuttaja on edellyttänyt, että<br />
kaapelin ja putkilinjojen vähimmäisetäisyys vastaa paikallista syvyyttä kerrottuna<br />
kolmella eikä kahdella, kuten hakemuksessa.<br />
Muistuttaja on sopinut hakijan kanssa vähimmäisetäisyyksistä seuraavien<br />
sijaintipaikkojen osalta:<br />
- Osuus lähellä kilometrikohtaa 133: kaapelin tulee sijaita vähintään 160<br />
m:n päässä lähimmästä putkilinjasta kohtisuoraan mitattuna.<br />
- Osuus lähellä kilometrikohtaa 235: kaapelin tulee sijaita vähintään 270<br />
m:n päässä lähimmästä putkilinjasta kohtisuoraan mitattuna.<br />
- Osuus lähellä kilometrikohtaa 262/264: kaapelin tulee sijaita vähintään<br />
230 metrin päässä lähimmästä putkilinjasta kohtisuoraan mitattuna.<br />
Sotatarvikkeiden aiheuttama riski<br />
Ennen rakennustöiden aloittamista putkilinjojen läheisyydessä hakijan tulee<br />
suorittaa ammuskartoitus sen varmistamiseksi, ettei kyseessä olevilla<br />
alueilla ole sotatarvikkeita ja muita sodanaikaisia taisteluvälineitä. Vaikka<br />
miinat ja muut taisteluvälineet on laskettu merenpohjaan pääasiassa ensimmäisen<br />
ja toisen maailmansodan aikana, osa niistä saattaa olla edelleen<br />
toimintakuntoisia ja reagoida hakijan suorittamiin rakennustöihin, kuten<br />
kaapelin asennukseen, upotustöihin ja kiviaineksen kasaamiseen.<br />
Muistuttaja on raivannut sotatarvikkeita ja muita sodanaikaisia taisteluvälineitä<br />
putkilinjojen rakentamista varten. Kaapeliristeysten turvallinen rakentaminen<br />
saattaa kuitenkin edellyttää uusien sotatarvikkeiden raivausta.<br />
26
Vähimmäisvaatimukset koskien valokaapelin rakentamista Suomen talousvyöhykkeellä<br />
Nord Stream AG:n putkilinjojen läheisyydessä<br />
Kaapelin ja putkilinjojen pitkän aikavälin turvallisuuden ja eheyden varmistamiseksi<br />
putkilinjojen lähelle sijoitettavaa kaapelia asennettaessa ja risteyksiä<br />
rakennettaessa tulee toimia huolellisesti. Virheellisesti rakennettu<br />
kaapeliristeys saattaa vaarantaa niin kaapelin kuin muistuttajan putkilinjojenkin<br />
eheyden ja tehokkaan toiminnan.<br />
Edellä esitettyjen selvennysten pohjalta muistuttaja on pyytänyt, että lupaan<br />
sisällytetään seuraavat vähimmäisvaatimukset lupamääräyksinä, mikäli<br />
hakijan kanssa ei päästä risteyksistä sopimukseen:<br />
a) Naara-ankkuria ei saa käyttää sellaisella etäisyydellä Nord Stream<br />
AG:n putkilinjoista, joka vastaa veden syvyyttä kerrottuna kolmella (3).<br />
b) Hakijan tulee etukäteen ilmoittaa Nord Stream AG:lle ja etukäteen sopia<br />
sen kanssa sellaisista kaapelia koskevista asennus-, ylläpito-, korjaus-<br />
ja muutostöistä, jotka suoritetaan 500 m:n etäisyydellä putkilinjoista.<br />
Kyseiset työt on suoritettava jäljempänä mainittujen kohtien c)-n)<br />
mukaisesti<br />
c) Nord Stream AG:n ja hakijan tulee sopia kaapelin ja putkilinjojen risteämiskohdista<br />
sekä risteyksen suunnittelusta.<br />
d) Kaapeli tulee sijoittaa vähintään 15 m:n päähän putkilinjan anodeista.<br />
e) Putkilinjat ylittävän kaapelin ristyskulman tulee olla mahdollisimman lähellä<br />
90:tä astetta.<br />
f) Putkilinjojen ja kaapelin vähimmäisetäisyyden tulee olla 0,3 m.<br />
g) Kaivaus- ja upotustyöt ja uudelleentäytöt tulee suorittaa vähintään 50<br />
m:n etäisyydellä putkilinjoista. Kaikki kohtisuoraan 200 m:n etäisyydellä<br />
putkilinjoista suoritettavat upotus- ja uudelleentäyttötyöt tulee suunnata<br />
putkilinjoista poispäin.<br />
h) Kaikki kaivaus-, upotus- tai uudelleentäyttövälineet tulee kiinnittää<br />
aluksen kanteen ennen putkilinjojen ylittämistä<br />
i) Mahdolliset aukot kaapelin köysikannattimien ja merenpohjan välillä<br />
risteyksen molemmin puolin tulee täyttää sopivalla materiaalilla, jotta<br />
estetään kalastusvälineiden juuttuminen kaapeliin.<br />
j) Tarvittavan kiviaineksen on oltava jalostettua. Putkilinjojen ja/tai kaapelin<br />
päälle kasattavan kiviaineksen enimmäiskoko (Dmax) on 123 mm.<br />
Kiviainesta kasattaessa tulee käyttää laskuputkea ja dynaamisesti<br />
asemoitua kasaamisalusta.<br />
27
k) Alustenväliset laitteiden siirrot ja laitteiden tai materiaalien laskut merenpohjaan<br />
tulee suorittaa turvallisen etäisyyden päässä putkilinjoista<br />
ja kaapelista.<br />
l) Kaapelin ja putkilinjojen etäisyyden tulee vastata vähintään putkilinjojen<br />
paikallista syvyyttä kerrottuna kolmella (3).<br />
m) Hakijan tulee suorittaa tarvittavat tutkimukset kaapelinasennuskäytävällä<br />
kilometrin etäisyydellä Nord Stream AG:n putkilinjoista mahdollisesti<br />
sijaitsevien sotatarvikkeiden paikallistamiseksi ja tunnistamiseksi.<br />
n) Mikäli sotatarvikkeita on raivattava kilometrin etäisyydellä Nord Stream<br />
AG:n putkilinjoista, hakijan tulee ilmoittaa asiasta Nord Stream AG:lle<br />
ja tehdä sen kanssa sotatarvikkeiden raivaamista koskeva sopimus.<br />
28<br />
Hakemuksen täydennys<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on 25.8.2011 päivätyssä<br />
kirjeessä pyytänyt hakijaa toimittamaan selvitykset, joista ilmenevät<br />
tiedot hankkeesta ympäristövaikutusten arviointimenettelyn soveltamistarpeen<br />
ratkaisemiseksi. Erityisesti on pyydetty tiedot kaapelireitillä olevan<br />
merenpohjan laadusta, liikuteltavien sedimenttien määrästä ja laadusta<br />
sekä tarkka kuvaus merenpohjan muokkaustekniikasta.<br />
Hakijan 12.9.2011 elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselle toimittamassa<br />
selvityksessä on kuvattu merenpohjan sedimenttien tyypit kaapeliväylän<br />
kahtenatoista osuutena.<br />
Selvityksessä on lisäksi todettu, että kaapeliauran jalakset uppoavat auran<br />
painosta enintään 0,2 metriin saakka ja että uppoamissyvyys eri sedimenttityypeillä<br />
vaihtelee.<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on pyytänyt 20.9.2011<br />
päivätyssä kirjeessä hakijalta tarkempaa selvitystä sedimenttityypeistä<br />
suunnitellulla kaapelireitillä sekä millä tavoin kaapeliauran oikea korkeusasema<br />
merenpohjalla hallitaan sen ollessa paksun ja löyhän pohjasedimentin<br />
alueella (kuten liejusavella) ja millä estetään sen painuminen arvioitua<br />
syvemmälle.<br />
Hakija on täydentänyt hakemustaan 10.10.2011 seuraavalla selvityksellä:<br />
Sedimenttityypit suunnittelulla kaapelireitillä<br />
Valokaapelin asentamishankkeen vaikutukset ympäristöön ja mm. merenpohjaan<br />
ovat vähäiset, joten rakennustöiden täysimääräiselle ympäristövaikutusten<br />
arviointimenettelylle (YVA-menettely) ei ollut tarvetta. Vuosina<br />
2008–2009 merellä suoritettujen teknillisten tutkimusten aikana kartoitettiin<br />
merenpohjan sedimenttejä määritellyllä rakennusvyöhykkeellä kaapelin<br />
koko kulkureitillä Suomen talousvyöhykkeellä.<br />
Tutkimusten aikana kaapelin kulkureitillä suoritettiin sedimentin pintakerrosten<br />
profilointi (4 metrin syvyyteen) ja merenpohjan pinnasta otettiin<br />
maa-ainesnäytteitä (52 näytettä). Nämä toimenpiteet oli tarkoitettu auralla
suoritettavaan kaapelin upottamiseen liittyviin töihin, jotka vaativat selvitystä<br />
pohjasedimenttien yleisistä fyysisistä ja mekaanisista ominaisuuksista.<br />
Omien selvitysten ja tutkimusten lisäksi käytettiin aiemmin yleiseen käyttöön<br />
julkistettuja muiden tutkimusten tuloksia, mm. Nord Stream -yhtiön<br />
kaasuputken reitillä kaapelireitin välittömässä läheisyydessä suorittamien<br />
tutkimusten tuloksia.<br />
Tutkimusvyöhykkeessä merigeologian perusteella suoritetun jaottelun tuloksena<br />
alue jaettiin kolmeen osuuteen. Reitin osuuksien kuvaus alkaa<br />
kohdasta EG-2 (Ruotsin ja Suomen raja) ja jatkuu suunnassa EG-3 (Venäjän<br />
ja Suomen raja).<br />
Reitin osuus, jonka syvyyskäyrät ovat 80–120 m tai enemmän<br />
Tällä reitin osuudella esiintyvät laajasti nykyaikaiset holoseenikauden saviliejut<br />
(mQIV), joita esiintyy jääkausi- ja järvisedimenteissä (lgQIII). Sedimenttien<br />
paksuus on 0,5–2 m. Liejun paksuus kasvaa syvemmillä vesillä,<br />
lounaaseen Gotlannin altaan suuntaan (savisedimenttien akkumulointialue).<br />
Profiloinnin tulosten perusteella liejujen paksuus on 3–5 metriä ja yli.<br />
Jääkausi- ja järviliejujen paksuus tutkittavan reitin akselialueella saattaa olla<br />
3–6 metriä.<br />
Merenpohjan reliefin kohoumissa jääkausi- ja järvisavien paksuus laskee<br />
muutamaan senttiin ja väliin ne eivät esiinny leikkauksessa ollenkaan. Kohoumien<br />
huipuilla esiintyy huuhtoutunutta moreenia, jääkauden savista silttiä<br />
ja hiekkaista silttiä (gQIII), jotka sisältävät erikokoisia kivilohkareita<br />
Reitin osuus, jonka syvyyskäyrät ovat 55–80 m<br />
Tällä reitin osuudella lähellä merenpohjaa ja paikoin aivan pinnalla on jääkauden<br />
aikaisia sedimenttejä (savinen silttimoreeni ja hiekkainen siltti –<br />
gQIII). Pohjan reliefissä ne ovat havaittavissa pieninä 10–15 metrin kohoumina.<br />
Näiden kohoumien huipuilla jääkauden sedimentit peittää ohut<br />
kerros nykyajan kerrostumia, mm. suurirakeinen hiekka ja hiekka- ja sorasedimentit<br />
(mQIV). Niiden paksuus on vähäinen, enintään 1 m.<br />
Kohoumien rinteiden yläosissa on erijakoista hiekkaa. Kohoumien alaosaa<br />
lähempänä hiekka on hienorakeisempaa ja syvyyden lisääntyessä sedimentit<br />
muuttuvat hiekkasilttiliejuksi ja saviliejuksi, jotka esiintyvät jääkausisaven<br />
ja järvisaven suhteellisen tasaisella pinnalla. Profiloinnin tulosten<br />
mukaan jääkausisaven ja järvisaven paksuus on 1–2 metriä.<br />
Reitin osuus, jonka syvyyskäyrä on 20–55 m<br />
Tällä reitin osuudella on paljon järvi- ja jääkausikerrostumia (ribbon clay –<br />
lgQIII), joita esiintyy jääkauden sedimenttien epätasaisella pinnalla (savinen<br />
silttimoreeni ja hiekkainen siltti–gQIII). Sedimenttien paksuus on 0,5–1<br />
m. Niitä peittää muutaman sentin paksuinen saviliejukerros ja pohjareliefin<br />
29
painaumissa paksuus on 0,5–1 m. Profiloinnin tulosten perusteella tutkimusvyöhykkeen<br />
erillisillä alueilla liejujen paksuus saattaa olla 1–1,5 metriä.<br />
Merenpohjan kohoumissa liejun paksuus laskee muutamaan senttiin. Harjujen<br />
huipuilla esiintyy huuhtoutunutta moreenia sekä jääkauden savista<br />
silttiä ja hiekkaista silttiä, jotka sisältävät erikokoisia kiviä. Joillakin merenpohjan<br />
reliefin kohouma-alueilla on hiekka- (erirakeista hiekkaa) ja hiekkasorakerrostumia,<br />
jotka esiintyvät jääkauden moreenisedimenttien huuhtoutuneella<br />
epätasaisella pinnalla (savinen siltti ja hiekkainen siltti– gQIII).<br />
Seuraavassa taulukossa on esitetty reitin yleistetty geotekninen poikkileikkaus<br />
tyypillisimpien pohjasedimenttien ylimmistä kerrostumista ja niiden<br />
yleiset fyysiset ja mekaaniset arvot. Suoritettujen töiden tuloksista suomalaiselle<br />
osapuolelle on luovutettu kaikki geologisten selvitysten materiaalit,<br />
jotka koskevat toimenpidevyöhykettä Suomen talousalueella, mm. tiedot<br />
havaittujen pohjasedimenttien tyypeistä, koostumuksesta ja ominaisuuksista.<br />
Yleistetty geotekninen poikkileikkaus:<br />
30<br />
Kerrostumatyyppi<br />
Kerrostuma 1<br />
Kerrostuma 2<br />
Maalaji<br />
Savilieju, homogeeninen,<br />
heikosti juokseva,<br />
mustan harmaa, ilman<br />
sulkeumia, rikkivedyn<br />
hajuinen<br />
Someromaaperä, sekakoosteinen<br />
Sedimenttikerros<br />
(cm)<br />
Esiintymissyvyys<br />
meressä,<br />
(m)<br />
60–100 50–120<br />
10–20<br />
40–60<br />
pohjanreliefin kohoumien<br />
huiput<br />
Maalajien fyysiset ja<br />
mekaaniset arvot<br />
W<br />
( %)<br />
ρ<br />
(g/см 3 )<br />
τmax<br />
(кPа)<br />
120–<br />
300<br />
1,02–<br />
1,20<br />
- - -<br />
31<br />
Vedenalaisen kaapeliauran korkeustason säätäminen<br />
Suomen talousvyöhykkeellä Kaliningrad-Pietari -valokaapelijärjestelmän<br />
asentaa Alcatel-yhtiöön kuuluvan ALDA Marinen käytössä oleva laiva.<br />
Työssä käytetään SMD:n tuottamia nykyaikaisia vedenalaisia HD3-auroja,<br />
jotka on tarkoitettu suuriin vetovoimiin ja kaapelin upottamiseen merenpohjaan<br />
2,3 metrin syvyyteen.<br />
Ohjattavuuden vakauttamiseksi ja kaapelin syvyyden säätämiseksi sekä<br />
auran hallitsemattoman vajoamisen estämiseksi pohjaan, vedenalaisessa<br />
aurassa on kaksi etummaista jalasta ja kaksi takana olevaa lisävakauttajaa.<br />
Ne on asennettu alustaan, jotka sijaitsevat pystytasossa olevan auran<br />
rungon edessä. Kaapelin laskun aikana vain nämä kolme auran rakenneosaa<br />
ovat kosketuksessa merenpohjan sedimenttiin.<br />
Jalasten ja vakauttajien kaltevuuskulmia muutetaan automaattisesti kaukoohjauksella<br />
auran hydraulisen järjestelmän avulla kaapelilaivalla olevan<br />
asiantuntijan valvonnassa. Kulmien suuruuden mukaan määräytyy auran<br />
rungon upotussyvyys merenpohjaan. Ruoppaussyvyyden ollessa tiiviillä<br />
maaperällä (savi ja hiekka) hyvin pieni, vakauttajat asennetaan noin 30º:en<br />
kulmaan, jolloin kosketuspinta on pienin mahdollinen eli noin 0,4 m². Kun<br />
kyseessä on pehmeä maaperä (liejut), vakauttajat lasketaan alemmaksi ja<br />
kosketuspinta laajenee 4,4 m²:in asti. Etujalasten kosketuspinta mukaan<br />
lukien auran tukipinta on 9,8 m². Auran työskennellessä pehmeällä maaperällä<br />
ratkaiseva merkitys on tällä rakenneosalla sekä sillä, että auran<br />
painopiste on tasapainotettu suhteessa runkoon.<br />
Kaikkien SMD:n aurojen suunnittelun pääkriteerinä ovat sellaiset rakenteelliset<br />
ratkaisut, jotka mahdollistavat työskentelyn pehmeillä pohjasedimenteillä<br />
leikkauslujuuden ollessa 5 kPa, mikä vastaa liejusedimentin tiheyttä.<br />
Jalasten ja vakauttajien kosketuspinnan säädön myötä pienenee myös auran<br />
kokonaiskuormitus merenpohjassa; mitä suurempi kosketuspinta, sitä<br />
pienempi kuormitus merenpohjan pinnan mittayksikköä kohti. Näin ollen<br />
kun on ehkäistävä auran satunnainen vajoaminen (laskeutuminen, sortuminen)<br />
merenpohjan pehmeään maaperään (lieju tai löyhät sedimentit),<br />
käytetään takavakauttajia. Lisäsuojana käytetään erikoisvalmisteisia jalaksia,<br />
joissa on laajempi pinta, ja muutetaan kaapelilaivan nopeutta ja auran<br />
vetokulmaa sen liikkuessa. Mitä suurempi nopeus ja vetokulma, sitä nopeammin<br />
aura liikkuu ja sitä vähemmässä määrin se uppoaa merenpohjan<br />
sedimenttiin.<br />
Kaapeli on tarkoitus upottaa pääasiassa 1,2 metrin syvyyteen ja sen perusteella<br />
on laskettu liikuteltavan ja tiivistettävän pohjasedimentin määrät.<br />
Kaapelin upottamisen todellinen syvyys vaihtelee riippuen merenpohjan<br />
sedimentin konkreettisista tyypeistä: liejuille se on 1,2 metriin asti, hiekalle<br />
0,7–1,0 m ja savelle 0,5 m asti. Tuolloin kunkin osuuden upotussyvyys<br />
määritellään sen perusteella, millainen kaapelin suoja ulkoisilta vaikutuksilta<br />
on teknisesti ja taloudellisesti kannattavampaa sekä otetaan huomioon<br />
kaapelijärjestelmän asentamisen kokonaisaika
32<br />
Hakijan selitys muistutuksista<br />
Näin ollen kun kaapelin laskun reitti ja ehdot on lopullisesti täsmennetty,<br />
vedenalaisen auran liikuttaman pohjasedimentin määrä (löyhentäminen,<br />
tiivistäminen ja veden samennuksen lisääntyminen) on huomattavasti pienempi,<br />
kuin on esitetty aiemmin toimitetuissa arviolaskelmissa, millä on<br />
myönteinen vaikutus työskentelyalueen ympäristön tilaan.<br />
Kaliningrad-Pietari vedenalaisen kaapelijärjestelmän laskun ja upottamisen<br />
vaikutukset ihmiseen ja ympäristöön ovat minimaalisia ja tilapäisiä. Käytön<br />
aikana sillä käytännöllisesti katsoen ei ole minkäänlaista vaikutusta ympäristöön.<br />
Vedenalaisia linjoja on käytössä koko maailmassa ja ympäristövaikutusten<br />
kannalta niitä pidetään turvallisina suuren tietomäärän ja sähkön<br />
siirtomenetelminä. Esimerkiksi ainoastaan Itämeren toimivien tietoliikennekaapeleiden<br />
yhteispituus on 7000 km ja koko maailmassa toimivien tietoliikennekaapeleiden<br />
yhteispituus on yli 350 000 km.<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen muistutuksesta<br />
hakija on lausunut, että elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on antanut<br />
31.8.2010 ja 27.10.2011 päätöksen koskien kyseessä olevan hankkeen<br />
ympäristövaikutusten arviointimenettelyn (YVA) soveltamistarvetta ja<br />
on todennut, että YVA-menettelyn soveltamiseen ei ole tarvetta. Hankkeen<br />
ympäristövaikutukset ovat vähäisiä ja lyhytaikaisia eivätkä johda negatiivisiin<br />
seurauksiin.<br />
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen muistutuksesta<br />
hakija on lausunut, että keskus on esittänyt, että hakija velvoitetaan<br />
toimittamaan ennen luvan myöntämistä tarkempi tarkkailusuunnitelma<br />
pohjasedimenttien muutosten tarkkailuun.<br />
Hakija on todennut, että ZAO UPT -yhtiö sitoutuu rakentamaan kyseisen<br />
vedenalaisen kaapelin turvallisin ja ympäristöystävällisin menetelmin. Sen<br />
takia ZAO UPT yhdessä pääurakoitsijansa Alcatel-yhtiön kanssa on laatinut<br />
rakennustyönaikaisen työnsuojelun, ympäristön ja työturvallisuuden<br />
ohjausjärjestelmän. Siihen sisältyy mm. vesikerrosten ja merenpohjan<br />
tarkkailusuunnitelma, jonka perusteella seurataan merenpohjan sedimenttien<br />
mahdollisia muutoksia niin kaapelin laskemisen ja pohjaan upottamisen<br />
aikana kuin myös kaapelin asentamisen jälkeisen tarkastuksen aikana.<br />
Vesikerrosten tarkkailu<br />
- Sedimentin suspensiohiukkasten tarkkailu, sedimenttien leviämisen<br />
nopeus, sedimenttien kasautumisen rajat ja sen muodostumisen kesto<br />
merivedessä rakennustyön aikana.<br />
- Tarkkailun tarkoituksena on kuvata ja arvioida sedimenttien leviämistä<br />
ja niiden laskeumaa paikalla suoritettujen mittausten perusteella, mukaan<br />
lukien mahdollisten meressä olevien sedimenttien sisältämien<br />
haitallisten aineiden leviäminen.
33<br />
- Tarkkailussa käytettävät menetelmät:<br />
Merenpohjan tarkkailu<br />
- Kauko-ohjattavien vedenalaisten laitteiden (ROV) käyttö.<br />
Laitteet etenevät vedessä kaapelireittiä pitkin, niillä suoritetaan<br />
visuaalinen tarkkailu vedettäessä naara-ankkuria ennen<br />
kaapelin laskemista ja kaapelia tarkastettaessa sen asentamisen<br />
jälkeen.<br />
- Visuaalinen tarkkailu kaapelin pohjaan upottamisen aikana<br />
ja vedenalaisella auralla työskennellessä.<br />
- Tarvittaessa meriveden näytteenotto eri syvyyksissä vastaavin<br />
laittein.<br />
- Merenpohjan muutosten (reliefin) tarkkailu ennen rakennusvaihetta ja<br />
sen jälkeen kaapelin rakenteellisten vaurioiden estämiseksi sekä merenpohjan<br />
olosuhteiden muutosten mm. paikallisen eroosion tarkkailu.<br />
- Tarkoituksena on kuvata ja arvioida merenpohjan reliefin ja sedimentin<br />
ominaisuuksia, jotta voidaan arvioida niiden palautuminen kaapelin<br />
laskemisen ja upottamisen jälkeen.<br />
- Tarkkailussa käytettävät menetelmät:<br />
- Syväluotausmittaukset, tarkkailu kaikuluotaimilla ja sedimentin<br />
partikkelien raekoon jakautuman analyysi rakentamiseen<br />
käytettävien alusten teknisin välinein.<br />
- Kaapelin merenpohjaan upottamisen syvyyspisteen jatkuva<br />
tarkkailu vedenalaisen auran avulla, jolloin vahvistetaan visuaalisesti<br />
että kaapeli ei ole vaurioitunut ja että merenpohjan<br />
pinta palautuu ennalleen.<br />
Porvoon kaupungin rakennus- ja ympäristölautakunnan muistutuksessa<br />
on huomautettu siitä, että hankkeesta aiheutuvat vaikutukset kohdistuvat<br />
alueen meriliikenteeseen, minkä takia on kiinnitettävä erityistä huomiota<br />
laivaliikenteen havainnointiin, työaikatauluista tiedottamiseen ja tarvittaessa<br />
varoitusten antamiseen.<br />
Hakija on todennut, että yllä mainitut tiedot toimitetaan Liikennevirastoon<br />
viimeistään kaksi kuukautta ennen töiden alkamista. Ilmoitus sisältää töiden<br />
kuvauksen, riskianalyysin, reittisuunnitelmat ja alustavan arvion tarpeesta<br />
poiketa Suomen satamiin.<br />
Hakija on valmis toimittamaan kaikki Porvoon kaupungin rakennus- ja ympäristölautakunnan<br />
tarvitsemat konkreettiset tiedot lautakunnan vaatimusten<br />
mukaisesti. Mitä tulee tarkempiin yksityiskohtiin sedimenttien analyysistä<br />
ja haitta-aineiden tarkkailusta rakentamisvaiheessa, nämä työt suoritetaan<br />
kaapelin laskemisen aikana.
34<br />
Museoviraston muistutuksesta hakija on todennut, että siinä ei ole esitetty<br />
esteitä rakennustyölle. Museovirasto on kuitenkin ehdottanut lisättäväksi<br />
luvan ehtoihin, että vedenalainen inventointi suoritetaan Museoviraston<br />
hyväksymällä tavalla ennen hankkeen toteuttamista.<br />
Hakija on todennut, että yllä mainittu työ olisi voitu suorittaa jo vuonna<br />
2009, kun valtioneuvoston suostumuksen mukaan toimitettiin kaikki tutkimusten<br />
tulokset. Museovirastoon on nyt luovutettu kaikki tutkimusaineistot,<br />
joita tarvitaan vedenalaiseen inventointiin, joka voidaan viedä päätökseen<br />
ennen rakennusluvan antamista. Vedenalaisen inventointivaatimuksen sisällyttämisellä<br />
rakennuslupaan ei ole merkitystä, koska kaikki nämä kysymykset<br />
ratkaistaan ennen rakennusluvan myöntämistä.<br />
Ahvenanmaan maakuntahallituksen muistutuksesta hakija on lausunut,<br />
että siinä ei ole esitetty rakentamista vastustavia näkökohtia. Kaapelin rakentamisen<br />
yhteydessä hakija ryhtyy toimenpiteisiin, jotka estävät haitalliset<br />
vaikutukset ekosysteemiin. Lisäksi hakija ilmoittaa Ahvenanmaan maakuntahallitukselle<br />
hyvissä ajoin öljy- ja muiden haitallisten aineiden päästöistä<br />
sekä mahdollisista päästö- ja muista tapaturmariskeistä.<br />
Ahvenanmaan maakuntahallituksen museoviraston muistutuksesta hakija<br />
on todennut, että sen mukaan kyseisen vedenalaisen kaapelin rakentamiselle<br />
ei ole mitään tunnettuja muinaismuistoihin liittyviä esteitä.<br />
Pohjolan Voima Oy:n muistutuksesta hakija on lausunut, että muistutus<br />
on ristiriitainen ja siinä käsitellyt asiat eivät kuulu Pohjolan Voima Oy:n toimialaan.<br />
Muistutuksessa on esitetty mielipiteitä, jotka eivät perustu perinpohjaisiin<br />
selvityksiin.<br />
Toisaalta muistutuksessa on todettu, että hakija on ollut yhteydessä Nordic<br />
Energy Link -yhtiöön suunnitellun valokaapelin ja Estlink-sähkökaapelin risteämäkohdan<br />
todentamiseksi. Toisaalta on kuitenkin vastoin todellista asiainlaitaa<br />
väitetty, että Nordic Energy Link ei ole käynyt mitään neuvotteluja<br />
UPT:n (tai tämän lukuun toimivien tahojen) kanssa risteämäsopimuksesta<br />
eikä ole vastaanottanut mitään luonnosta risteämäsopimukseksi. Todellisuudessa<br />
koordinaattien täsmentämiseksi vuosina 2009–2010 käytiin neuvottelut<br />
AS Nordic Energy Link -yhtiön kanssa, jolloin sen asiantuntijat antoivat<br />
Estlinkin voimakaapelin sijaintia täsmentävät koordinaatit ja pääjohtaja<br />
lähetti 6.4.2010 hakijalle oman versionsa risteämissopimuksesta ja<br />
hänen mielestään tarkat koordinaatit.<br />
Hakija on korostanut, että ICPC:n suosituksen mukaan kaapelin risteämissopimuksen<br />
esittäminen kuuluisi jo asennetun kaapelin omistajalle, koska<br />
nimenomaan tämä omistaja määrittelee risteämisen tekniset ehdot, mitä<br />
AS Nordic Energy Link ei ollut tehnyt. Yllä mainitusta seuraa, että valmistellessaan<br />
lausuntoaan Pohjolan Voima Oy:llä ei ole ollut hallussaan paikkansapitäviä<br />
tietoja kyseisestä hankkeesta ja suoritettavasta työstä.
Koordinaattien mahdollisten epätarkkuuksien osalta hakija on pyytänyt<br />
Pohjolan Voima Oy:tä vertaamaan niitä kaapelin omistajan tietoihin ja antamaan<br />
tarkat tiedot. Hakijan ilmoittamat koordinaatit on määritelty selvitysten<br />
ja AS Nordic Energy Linkin antamien tietojen perusteella. Näitä tietoja<br />
tarvitaan jatkossa dokumentointiin rakennustyön aikana.<br />
Turvallisuuden osalta hakija on todennut, että rakentamisen aikana ryhdytään<br />
kaikkiin toimenpiteisiin Estlink-voimakaapeliin rakentamiseen liittyvien<br />
vahinkojen estämiseksi. Miinoja ja muita vaarallisia esineitä ei ole havaittu.<br />
Jos Pohjolan Voima Oy:llä on asiaan liittyviä tietoja ja näiden esineiden<br />
koordinaatit, hakija on kiitollinen, jos saa ne käyttöönsä.<br />
Muistutus ei kuitenkaan sisällä rakennusluvan myöntämisen estäviä perusteita.<br />
Esitetyt huomautukset eivät täysin vastaa todellisuutta ja vaativat<br />
täsmennyksiä, minkä jälkeen ne voidaan ottaa rakentamisen aikana huomioon.<br />
AS Nordic Energy Linkin muistutuksesta hakija on lausunut, että siitä ei<br />
voi antaa selitystä, koska voimakaapelin omistaja ei ole ilmaissut omaa<br />
mielipidettään, vaan yhtynyt Pohjolan Voima Oy:n muistutukseen, jota koskeva<br />
selitys on lausuttu edellä.<br />
Nord Stream AG:n muistutuksesta hakija on todennut, että muistuttajalla<br />
ei ole ollut huomautettavaa sen johdosta, että kaapeli risteää Nord Streamin<br />
putkilinjojen kanssa tai kulkee niiden välittömässä läheisyydessä ja että<br />
kaapelin laskulla ei ole tarkoitus aiheuttaa vahinkoa tai haittaa kaasuputken<br />
omistajille. Lisäksi tulevan risteämissopimuksen valmistelun kulussa<br />
Nord Stream AG:n ja hakijan välillä on päästy periaatesopimukseen risteyspaikoista<br />
sekä kaapelin ja Nord Streamin kaasuputken vähimmäisetäisyyksistä.<br />
Nord Stream AG:n muistutuksessa mainittut poikkeavuudet reitistä johtuvat<br />
siitä, että rakennuslupahakemuksessa on määritelty työn suorittamiseen<br />
sallitun käytävän (500 m), akselilinjan (keskilinjan) koordinaatit, jonka rajoissa<br />
hakija on suorittanut edeltä käsin sovitut meriselvitykset. Nord<br />
Stream -yhtiölle on toimitettu suunnitteilla olevan reitin koordinaatit ja reitin<br />
suhteen on sovittu kaasuputken ja yhteyskaapelin keskinäisen sijainnin<br />
osalta yllämainitulla sallitulla työvyöhykkeellä.<br />
Muistutukseessa esitetyt huomautukset ja selvennykset sekä Nord Streamin<br />
AG:n esittämät vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat kaapelin laskua<br />
Suomen talousvyöhykkeellä lähelle Nord Stream AG:n kaasuputkea, ovat<br />
luonteeltaan puhtaasti teknisiä ja liittyvät kaapelin kaasuputkilinjan ylityksen<br />
konkreettisiin ehtoihin, kuten:<br />
- on määriteltävä kaapelin ja kaasuputken risteämiskohtien koordinaatit<br />
sekä kaapelin ja kaasuputken väliset etäisyydet niissä kohdissa, joissa<br />
ne ovat lähellä toisiaan<br />
- on määriteltävä kaapelin asennuksen sietoraja<br />
35
36<br />
- hakijan on etukäteen sovittava kaapelia koskevista asennus- ja suojausmenetelmistä<br />
sekä teknologioista, joita hakija käyttää risteyskohdissa<br />
- on sovittava edeltäkäsin kaasujohdon välittömässä läheisyydessä tapahtuvista<br />
kaapelin upotus- ja uudelleentäyttömenetelmistä<br />
- on sovittava edeltäkäsin vähimmäisetäisyydestä putkilinjan anodin ja<br />
kaapelin välillä ym.<br />
Hakija on ilmoittanut suorittavansa kaikki Nord Stream AG:n kaasujohdon<br />
ja kaapelin keskinäiseen sijaintiin ja kaapelin kaasujohdon ylitykseen liittyvät<br />
tekniset toimenpiteet ja vaatimukset sekä noudattavansa kaapelin<br />
asennuksen sietorajaa Suomen hallituksen tarkkaan määrittelemällä 500<br />
metrin rakennusvyöhykkeellä, jonka rajoissa edeltä käsin sovitut meriselvitykset<br />
on suoritettu.<br />
Kun Nord Streamin kaasuputki on valmis ja kun asiakirjat kaasuputkien sijainnista<br />
on saatu, hakija ja Nord Stream AG:n kaasuputken omistajat<br />
määrittelevät ja sopivat yhdessä risteämiskohdat sekä kaapelin ja kaasuputken<br />
väliset etäisyydet niissä kohdissa, joissa ne ovat lähellä toisiaan.<br />
Ottaen huomioon, että yhdessäkään kansainvälisessä yleissopimuksessa<br />
ei ole määrätty sitovasti vähimmäisvaatimuksia Nord Stream AG:n esittämistä<br />
putkilinjan ja kaapelin risteämiskohtia koskevista menettelyistä ja<br />
teknisistä ratkaisuista, asianosaisten sopijapuolten on laadittava ne ja sovittava<br />
niistä keskenään kaksipuolisen risteämissopimuksen puitteissa.<br />
Osapuolten on ratkaistava tekniset asiat ja otettava huomioon kaapelin<br />
laskemisen olosuhteet konkreettisessa paikassa, esimerkiksi risteämiskohdassa<br />
tai niissä kohdissa, joissa kaapeli ja kaasuputki kulkevat lähellä<br />
toisiaan.<br />
Nord Stream AG ja hakija ovat jo suorittaneet näitä yhteisiä toimenpiteitä<br />
koko vuodesta 2009 alkaen, jolloin on sovittu suunnittelu-, selvitys- ja rakennustöistä.<br />
Yhteistyön tuloksena laaditaan Nord Stream AG:n ja hakijan<br />
välinen risteämissopimus.<br />
Hakijan mukaan puhtaasti teknisten vaatimusten sisällyttäminen Suomen<br />
Valioneuvoston lupaan ei ole välttämätöntä, etenkin sen takia, että siihen<br />
liittyviä näkökohtia ei ole määritelty kansainvälisissä normiasiakirjoissa, joiden<br />
perusteella olisi voitu määritellä muiden vedenalaisten johtojen putkijohtojen<br />
ylittämiseen liittyvät vaatimukset. Tulee myös ottaa huomioon, että<br />
määrättyjen vähimmäisvaatimusten sisällyttäminen Suomen Valioneuvoston<br />
lupatekstiin sitovasti toteutettaviksi asettaisi Suomen Tasavallan vastuuseen<br />
rakennustyön teknisen osuuden toteuttamisesta; tekninen osuus<br />
on määriteltävä kaksipuolisesti kaasuputken ja laskettavan kaapelin omistajien<br />
välillä.
Mikäli osapuolten välistä sopimusta ei jostakin syystä saada aikaan, hakija,<br />
joka on ICPC:n (International Cable Protection Committee) jäsen, sitoutuu<br />
toteuttamaan hankkeen niiden ICPC:n suositusten mukaan, jotka eivät ole<br />
putkijohdon suojan suhteen ristiriidassa Nord Stream AG:n vähimmäisvaatimusten<br />
kanssa.<br />
Samalla hakija on ilmoittanut toteuttavansa ne tekniset vaatimukset, jotka<br />
yhteyskaapelin rakentamisen aikana takaavat kaasuputken vahingoittumattomuuden<br />
rakennettaessa kaapelia samansuuntaisesti kaasuputken<br />
kanssa kuin myös niiden risteämiskohdissa.<br />
Johtopäätökset<br />
Käsitellyistä muistutuksista ilmenee, että mikään viranomainen ja muu asianosainen<br />
ei ole esittänyt perusteluja, jotka voisivat estää tai joiden perusteella<br />
voitaisiin kieltää Kaliningradin ja Pietarin välisen vedenalaisen valokuitukaapeliyhteyden<br />
rakennustyöt ja käyttö. Kaikki osapuolet ovat kuitenkin<br />
esittäneet omat vaatimuksensa ja suosituksensa, jotka rakentamisen ja<br />
käytön aikana otetaan täysin huomioon. Nord Stream AG:n huomautukset<br />
ovat luonteeltaan teknisiä ja ne otetaan täysin huomioon Nord Stream<br />
AG:n kanssa solmittavassa sopimuksessa sekä rakennustöiden aikana.<br />
37<br />
MERKINTÄ<br />
Valtioneuvosto on 9.2.2012 antanut suostumuksensa Suomen talousvyöhykkeen<br />
taloudelliseksi hyödyntämiseksi valokaapelin rakentamishankkeessa<br />
(TEM Dnro 1341/10.01.01/2011). Päätös on pantavissa täytäntöön<br />
muutoksenhausta huolimatta, ellei valitusviranomainen toisin määrää.<br />
Suostumus on voimassa 40 vuotta päätöksen antamisesta, jonka jälkeen<br />
se on hakemuksesta uudistettavissa.<br />
ALUEHALLINTOVIRASTON RATKAISU<br />
Luparatkaisu<br />
<strong>Aluehallintovirasto</strong> myöntää ZAO Perspective Technologies Agency:lle<br />
luvan Pietari–Kaliningrad merenalaisen valokaapelin rakentamiseen Suomen<br />
talousvyöhykkeelle hakemuksen liitetyn suunnitelman mukaisesti.<br />
Hankkeesta ei ennalta arvioiden aiheudu vesilain mukaan korvattavaa vahinkoa,<br />
haittaa tai muuta edunmenetystä.<br />
Luvan saajan on noudatettava vesilain ja ympäristönsuojelulain säännöksiä<br />
ja seuraavia lupamääräyksiä.<br />
Lupamääräykset<br />
Kaapelilinjan sijainti ja rakenteet<br />
1) Kaapeli sijoitetaan Suomen talousvyöhykkeellä hakemuksen kohdan 6<br />
"Kaapelireitin koordinaatit Suomen talousvyöhykkeellä" ja hakemukseen liitettyjen<br />
kaapelilinjan yksityiskohtaisten reittikarttojen p.1–p.6. mukaisesti<br />
500 m levyisellä käytävällä. Kaapelireitin koordinaatit ovat tämän päätöksen<br />
liitteenä 2.
38<br />
Kaapelin asentaminen<br />
Kaapelin 500 m leveästä käytävästä voidaan poiketa ainoastaan pakottavasta<br />
syystä kuten sotatarvikkeiden, arkeologisten kohteiden tai muiden<br />
reitillä havaittavien esineiden tai kaapeleiden kiertämiseksi tai väistämiseksi<br />
Asiasta on ilmoitettava alueellisesti valvontavastuussa olevalle elinkeino-,<br />
liikenne- ja ympäristökeskukselle ja Rajavartiolaitokselle.<br />
2) Kaapeli upotetaan meren pohjaan noin 120 cm:n syvyyteen hakemuksen<br />
mukaisesti. Kaapelia ei tarvitse upottaa osuuksilla, joiden pohjan laatu<br />
estää upottamisen tai jos kaapelin on ylitettävä pohjassa oleva este. Kaapelilinjaan<br />
käytettävän kaapelin on oltava hakemuksen mukainen.<br />
Osuuksilla, joissa kaapelia ei upoteta, on käytettävä kaksinkertaista vahvistusta.<br />
Näiden osuuksien sijainnista ja pituudesta on pidettävä kirjaa ja tiedot<br />
on annettava määräyksessä 21 sanotussa valmistumisilmoituksessa.<br />
Kaapeli on asennettava siten, että se pysyy meren pohjassa.<br />
3) Risteämiset on tehtävä siten, että olemassa olevat kaapelit pysyvät<br />
käyttökunnossa. Risteämiskohdan koordinaatit ja yksityiskohtainen selvitys<br />
risteämisen toteutuksesta on ilmoitettava kunkin kaapelin omistajalle.<br />
4) Risteäminen Nord Stream AG:n kaasuputkien kanssa on tehtävä siten<br />
että kaasuputket eivät vaurioidu. Kaapelin asentaminen Nord Strearn AG:n<br />
kaasuputkien ja kaapelin risteämiskohdissa, ellei muuta sovita Nord<br />
Stream AG:n kanssa, on tehtävä seuraavasti:<br />
- Naara-ankkuria ei saa käyttää 200 m lähempänä kaasuputkea<br />
- Kaapeli tulee sijoittaa vähintään 15 metrin päähän putkilinjan anodeista<br />
- Kaapeli on johdettava mahdollisimman kohtisuoraan putkien yli<br />
- Putkien ylitys on tehtävä siten, että kaapelin ja putken välinen etäisyys<br />
on vähintään 0,3 m<br />
- Kaapelin upottaminen kaapeliauralla on kielletty 50 m lähempänä kaasuputkia<br />
- Ylitykset on tehtävä siten, että mahdollinen pohjatroolin tarttuminen rakenteisiin<br />
estyy mahdollisimman hyvin<br />
- Mikäli 200 m lähempänä kaasuputkia havaitaan meren pohjassa räjähteitä,<br />
ne on kierrettävä. Räjähteistä on ilmoitettava Nord Stream AG:lle<br />
sekä rajavartiolaitokselle<br />
- Kaasuputkien ja kaapelin risteyskohtien tarkka sijainti on ilmoitettava<br />
Nord Stream AG:lle<br />
5) Kaapelin asennustyö on tehtävä siten, että työstä aiheutuu mahdollisimman<br />
vähän haittaa meriympäristölle ja sen käytölle.<br />
6) Kaapeliauraa ja sen edessä vedettävää naara-ankkuria on kuljetettava<br />
siten, ettei niillä vaurioiteta olemassa olevia kaapeleita tai putkia tai muinaismuistoja.
39<br />
Meriliikenteen valvonta<br />
7) Mikäli asennustyön aikana havaitaan merenpohjassa räjähteitä tai tynnyreitä,<br />
ne on kierrettävä ja niiden sijainnista ilmoitettava alueellisesti valvontavastuussa<br />
olevalle elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselle ja Rajavartiolaitokselle.<br />
8) Ennen kaapelin asennustyön aloittamista on tehtävä muinaismuistoja<br />
koskeva vedenalaisinventointi Museoviraston hyväksymällä tavalla.<br />
Mikäli asennustyössä havaitaan muinaismuistoja, ne on kierrettävä ja niistä<br />
on ilmoitettava Museovirastolle.<br />
9) Asennustyön aikana on pidettävä kirjaa kaapelin tarkasta sijainnista ja<br />
upotuksesta. Kirjanpitoon on lisättävä tunnin tarkkuudella asennusajankohta.<br />
10) Kaapelin asennuksessa ja merkitsemisessä on noudatettava Liikenneviraston<br />
antamia ohjeita (Liikenneviraston ohjeet ilmajohtojen, kaapeleiden<br />
ja muiden johtojen asentamisesta ja merkitsemisestä, dnro 6155/040/2010,<br />
29.11.2010)<br />
11) Liikennevirastolle on toimitettava viimeistään kaksi kuukautta ennen<br />
kaapelin asennuksen aloittamista kaapelilaskualuksen toimintasuunnitelma,<br />
mistä tulee selvitä kaapelin laskuun osallistuvan tai osallistuvien alusten<br />
reittisuunnitelmat kaapelilaskun aikana. Lisäksi on toimitettava toimintakuvaus,<br />
riskianalyysi ja ennakoitu tarve vierailla suomalaisissa satamissa.<br />
12) Luvan saajan on ilmoitettava ennalta Rajavartiolaitokselle jäljempänä<br />
sanotut meri- ja rajaturvallisuuden ylläpitoon tarvittavat tiedot. Tätä määräystä<br />
noudatetaan kaapelin asentamiseen liittyvissä töissä, kaapelin kunnon<br />
tarkkailussa ja hankkeen vaikutusten tarkkailussa.<br />
- Operoivien alusten täydelliset kutsu- ja yhteystiedot (nimi, MMSI- numero,<br />
Call Sign, puhelinnumero sillalle, lippuvaltio)<br />
- Aalusten turvallisuussuunnitelmat ja -kaaviot<br />
- Karkea toimintasuunnitelma ja sen päivitykset koko operaation toteuttamiseksi<br />
(sisältäen kaikki toiminnot; kaapelinlasku, kuljetus, huolto,<br />
täyttö, sukellustyöt, tarkastustyöt)<br />
- Viikoittain tarkennettu viikkosuunnitelma<br />
- Päivittäinen ilmoitus, joka sisältää toiminnan luonteen, osallistuvat<br />
alukset sekä niiden henkilömäärät<br />
- Tiedot mahdollisista poikkeamatilanteista heti niiden ilmettyä (virhetoiminto,<br />
onnettomuus, mahdolliset ympäristöä uhkaavien aineiden pääsy<br />
veteen)
Kaapelin käyttö<br />
Korvaukset<br />
Tarkkailu<br />
Tiedot on toimitettava kaikista työhön osallistuvista aluksista mukaan lukien<br />
tuki- ja kuljetusalukset sekä mahdolliset ilma-alukset.<br />
Rajaturvallisuuden ylläpitämiseksi on ilmoitettava miehistönvaihdot tarvittavine<br />
henkilö- ja kansallisuustietoineen vähintään kaksi vuorokautta ennen<br />
vaihdon toteuttamista.<br />
13) Kaapeli ja siihen liittyvät risteämiskohdat on pidettävä asianmukaisessa<br />
kunnossa.<br />
14) Kaapelin ja siihen liittyvien risteämiskohtien kuntoa on tarkkailtava hakemuksen<br />
mukaisesti.<br />
15) Rajavartiolaitokselle on ilmoitettava etukäteen tarkastus- tai kunnostustoimenpiteen<br />
aloittamisesta Suomen talousvyöhykkeellä. Nord Strearn<br />
AG:lle on ilmoitettava etukäteen kaapelin ja kaasuputkien risteämiskohdissa<br />
tapahtuvista tarkastus- tai kunnostustoimenpiteistä.<br />
16) Luvan saajan on sallittava myöhemmin asennettavien putkien ja kaapelien<br />
risteäminen kaapelin kanssa.<br />
17) Mikäli tässä päätöksessä tarkoitetusta yrityksestä aiheutuu sellainen<br />
vahinko, haitta tai muu edunmenetys, jota lupapäätöstä annettaessa ei ole<br />
edellytetty ja josta luvan saaja on vesilain säännösten mukaisesti vastuussa,<br />
eikä asiasta päästä sopimukseen, edunmenetyksen kärsinyt tai yleisen<br />
edun niin vaatiessa asianomainen viranomainen voi saattaa asian lupapäätöksen<br />
lainvoiman estämättä aluehallintoviraston ratkaistavaksi siinä<br />
järjestyksessä kuin hakemusasioista on vesilaissa säädetty.<br />
Töiden suorittamisesta mahdollisesti aiheutuva, välittömästi ilmenevä vahinko<br />
on viipymättä korvattava vahingonkärsijälle.<br />
18) Olemassa oleville kaapeleille ja kaasuputkille mahdollisesti aiheutuvien<br />
vahinkojen korjauskustannuksista säädetään talousvyöhykkeellä sovellettavassa<br />
eräiden vedenalaisten johtojen suojelemisesta annetun lain<br />
(145/1965) 3 §:ssä, jonka mukaan jos vedenalaista johtoa laskettaessa,<br />
rakennettaessa tai kuntoon pantaessa vahingoitetaan toista johtoa, uuden<br />
johdon omistaja on velvollinen korvaamaan vahingoittuneen johdon korjaamisesta<br />
aiheutuneet tarpeelliset kustannukset.<br />
19) Luvan saajan on tarkkailtava hankkeen vaikutuksia merialueen tilaan<br />
sekä olosuhteiden palautumista.<br />
40
Tarkkailusuunnitelma on esitettävää hyvissä ajoin ennen asennustyön<br />
aloittamista alueellisesti valvontavastuussa oleville Uudenmaan ja Varsinais-Suomen<br />
elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksille hyväksyttäväksi.<br />
Tarkkailun tulokset ja yhteenveto on toimitettava Uudenmaan ja Varsinais-<br />
Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksille sekä Paraisten, Espoon,<br />
Hangon, Helsingin, Raaseporin, Loviisan ja Porvoon kaupunkien sekä<br />
Kemiönsaaren, Inkoon, Kirkkonummen, Siuntion, Sipoon, Kökarin ja<br />
Lemlandin kuntien ympäristönsuojeluviranomaisille kolmen kuukauden kuluessa<br />
asennustyö päättymisestä.<br />
Odottamattomista tapahtumista ja löydöistä on raportoitava välittömästi.<br />
Meriympäristöä koskeva havaintoaineisto on toimitettava tiedoksi Suomen<br />
ympäristökeskukselle (SYKE).<br />
Luvan voimassaolo ja ilmoitukset<br />
20) Työt on aloitettava ja saatettava olennaisilta osiltaan loppuun neljän<br />
vuoden kuluessa siitä lukien, kun tämä päätös on tullut lainvoimaiseksi<br />
uhalla, että lupa raukeaa.<br />
21) Töiden valmistumisesta on 60 päivän kuluessa ilmoitettava kirjallisesti<br />
aluehallintovirastolle, Rajavartiolaitokselle, Uudenmaan-, Kaakkois-<br />
Suomen ja Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksille<br />
sekä Liikenneviraston meriväylät -yksikön Helsingin toimipisteelle.<br />
Valmistumisilmoitukseen on liitettävä a) kaapelin lopullisen sijainnin osoittavat<br />
kartta ja koordinaatit sekä b) kartta ja koordinaatit alueista, joilla kaapeli<br />
on merenpohjan yläpuolella. Paikannustiedot tulee toimittaa myös<br />
GIS-formaatissa ja ilmaistuna WGS84 koordinaatistossa.<br />
22) Lupa on voimassa 9.2.2052 saakka. Uutta lupaa on haettava, mikäli<br />
valtioneuvoston 9.2.2012 antamaa suostumusta Suomen talousvylhykkeen<br />
taloudelliseksi hyödyntämiseksi jatketaan.<br />
Kaapelin käytöstä poisto<br />
23) Kaapelin käytöstä poistosta on hyvissä ajoissa etukäteen, kuitenkin<br />
viimeistään kuusi kuukautta ennen käytöstä poistamista, toimitettava<br />
suunnitelma lupaviranomaiselle. Suunnitelman johdosta lupaviranomainen<br />
voi antaa tarvittavia määräyksiä käytöstä poistamisesta.<br />
41
42<br />
Perustelut<br />
Luvan myöntämisen edellytykset<br />
Hankkeen hyödyt<br />
Kaapelin avulla saadaan tietoliikenneyhteys Pietarin ja Kaliningradin välille.<br />
Se mahdollistaa uudet laajakaistasovellukset (IP, Internet, videokuva, multimediapalvelut)<br />
ja samalla tiedonsiirto nopeutuu.<br />
Hankkeen haitat<br />
Kaapeli upotetaan meren pohjaan kaapeliauralla, jolla meren pohjaan avataan<br />
vako. Vaon leveys on enintään 0,2 m ja syvyys enintään 1,2 m. Vedenalaista<br />
kaapeliauraa hinataan kaapelilaivan perässä kaapelin suunniteltua<br />
laskureittiä myöten. Kaapelia syötetään pohjaan alukselta auran rungon<br />
kautta. Kaapelin halkaisija on alle 4 cm. Työn aikana meren pohjan<br />
sedimenttiä möyhennetään Suomen talousvyöhykkeellä arviolta yhteensä<br />
noin 180 000 m 3 . Hankkeen vaikutukset meriveden laatuun jäävät arviolta<br />
vähäisiksi ja paikallisiksi, eikä meriympäristölle aiheudu sanottavaa haittaa.<br />
Kaapelin reitillä ei ole luonnonsuojelualueita.<br />
Dioksiinien ja muiden haitallisen aineiden saanti ja kertyvyys ravintoketjuissa<br />
ei lisäänny merkittävästi jo nyt Suomenlahdella kierrossa oleviin ainemääriin<br />
verrattuna. Haitallisten aineiden liikkeelle lähdön vaikutukset veden<br />
laatuun, pohjaeläimistöön, kalakantoihin, lintuihin, merinisäkkäisiin ja<br />
kalastukseen jäävät kokonaisuutena arvioituna vähäisiksi.<br />
Kaapelilaiva liikkuu kaapelia laskiessaan ja upottaessaan noin 1 km/h nopeudella.<br />
Yksittäisillä reittiosuuksilla, joissa kaapelia ei voida kaivaa merenpohjaan,<br />
kaapeli lasketaan meren pohjan päälle sitä upottamatta. Kaapelilaivan<br />
etenemisvauhti on tällöin enimmillään 10 km/h. Kaapelin lasku<br />
Suomen talousvyöhykkeellä kestää 3–4 viikkoa. Kaapelin asentamisesta ei<br />
aiheudu sanottavaa haittaa meriliikenteelle tai kalastukselle.<br />
Luvan myöntäminen<br />
Hankkeesta aiheutuvat haitat huomioon ottaen hanke ei vaaranna yleistä<br />
terveydentilaa tai aiheuta huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön<br />
luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa eikä se suuresti<br />
huononna paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja.<br />
Lakia vesienhoidon järjestämisestä (1299/2004) ei sovelleta Suomen talousvyöhykkeellä.<br />
Lisäksi hankkeen vaikutukset eivät ulotu Suomen aluevesille,<br />
joten hanke ei vaikeuta Kymijoen–Suomenlahden ja Kokemäenjoen–<br />
Saaristomeren–Selkämeren vesienhoitosuunnitelmissa esitettyjen toimenpiteiden<br />
toteuttamista hyvän tavoitetilan saavuttamiseksi.
Kaapelin sijoittamiseen Suomen talousvyöhykkeelle on valtioneuvoston<br />
suostumus.<br />
Hankkeesta saatava hyöty on huomattava hankkeesta aiheutuvaan vahinkoon,<br />
haittaan ja muuhun edunmenetykseen verrattuna siten kuin vesilain<br />
2 luvun 6 §:n 2 momentissa säädetään.<br />
Rakentaminen voidaan järjestää ympäristönsuojelulain 41 ja 42 §:n mukaisesti<br />
hakemuksessa esitetyllä tavalla ja noudattaen tämän päätöksen määräyksiä<br />
siten, että toiminnasta ei aiheudu terveyshaittaa, merkittävää ympäristön<br />
pilaantumista tai sen vaaraa tai erityisten luonnonolosuhteiden<br />
huonontumista taikka yleiseltä kannalta muun käyttömahdollisuuden vaarantumista<br />
toiminnan vaikutusalueella. Kaapelista ei sen käytön aikana<br />
myöskään aiheudu vastaavia seurauksia. Hankkeesta ei aiheudu luonnonsuojelulaissa<br />
tarkoitettuja kiellettyjä seurauksia.<br />
Lupamääräysten perustelut<br />
Kaapelin sijaintia ja rakenteita koskevien määräysten tarkoituksena on<br />
määritellä kaapelin tarkka sijainti sekä tekniset toimenpiteet risteäville putkille<br />
ja kaapeleille aiheutuvien vahinkojen estämiseksi.<br />
Kaapelin asentamista koskevien määräysten tarkoituksena on välttää<br />
mahdollisuuksien mukaan kaapelin asentamisesta ja pysyttämisestä aiheutuvia<br />
haittoja. Lisäksi tarkoituksena on merenalaisen kulttuuriperinnön suojelemiseksi<br />
varmistaa tärkeiden kohteiden kunnon säilyminen ja mahdollistaa<br />
tarpeellisiin toimenpiteisiin ryhtyminen.<br />
Rajavartiolaitos vastaa Suomen talousvyöhykkeellä meripelastuslain perusteella<br />
meripelastustoimista, rajaturvallisuuden ylläpitämisestä, suorittaa<br />
erikseen säädettyjä valvontatehtäviä, kuten ympäristönsuojeluun liittyviä<br />
tehtäviä sekä suorittaa toimenpiteitä rikosten ennalta estämiseksi, selvittämiseksi<br />
ja syytteeseen saattamiseksi ja suorittaa poliisi- ja tullitehtäviä.<br />
Meriliikenteen valvontaa koskevien määräysten tarkoituksena on huolehtia<br />
meriliikenteen turvallisuudesta ja rajavalvonnan toteuttamisesta.<br />
Kaapelin käyttöä koskevien määräysten tarkoituksena on estää kaapelin<br />
pysyttämisestä aiheutuvat haitat ja mahdollistaa myöhemmin tehtävien<br />
kaapeleiden ja putkien sijoittaminen Suomen talousvyöhykkeelle.<br />
Korvauksia koskevat määräykset on annettu vesilain perusteella sekä ottaen<br />
huomioon eräiden vedenalaisten johtojen suojelemisesta annetun lain<br />
(145/1965) 3 §.<br />
Muut määräykset on annettu on annettu rakennustöiden vaikutusten seuraamiseksi<br />
ja työn luvanmukaisuuden valvomiseksi. Luvan voimassaolo on<br />
määrätty valtioneuvoston 9.2.2012 Suomen talousvyöhykkeen taloudelliseksi<br />
hyödyntämiseksi antaman suostumuksen mukaisesti.<br />
43
44<br />
Sovelletut säädökset<br />
Vesilain (264/1961) 2 luvun 1 a §, 3 §, 6 §:n 2 momentti, 11 §, 11 a § ja<br />
14 a §<br />
Ympäristönsuojelulain 42, 43 ja 52 §<br />
Töidenaloittamislupa<br />
<strong>Aluehallintovirasto</strong> myöntää luvan aloittaa työt ennen tämän päätöksen<br />
lainvoimaiseksi tulemista.<br />
Luvan saajan on ennen töihin ryhtymistä talletettava Etelä-Suomen aluehallintoviraston<br />
peruspalvelut, oikeusturva ja luvat -vastuualueelle 50 000<br />
euron suuruinen vakuus niiden vahinkojen, haittojen ja kustannusten korvaamisesta,<br />
jotka päätöksen kumoaminen tai luvan määräysten muuttaminen<br />
voi aiheuttaa.<br />
Perustelut<br />
Töiden suorittamiseksi tarvitaan erityiskalustoa, jonka vuokraus edellyttää<br />
pitkäaikaisia sopimuksia. Käyttämällä dynaamisesti asemoitavaa putken<br />
laskualusta voidaan vähentää rakentamisesta aiheutuvia haittoja. Työt<br />
tehdään yhtäjaksoisesti avovesikautena. Töiden aloittamisesta ei aiheudu<br />
huomattavaa sedimenttien haitta-aineiden leviämistä tai muuta pysyvää<br />
huomattavaa haitallista vaikutusta merialueella. Töiden aloittamisen lykkääntymisestä<br />
aiheutuisi hakijalle huomattavaa vahinkoa ja niiden aloittaminen<br />
voi tapahtua tuottamatta muille vesien käyttömuodoille tai luonnolle<br />
ja sen toiminnalle huomattavaa pysyvää haittaa, jos lupa muutoksenhaun<br />
johdosta evätään tai sen ehtoja muutetaan. Edellytykset töidenaloittamisluvan<br />
myöntämiseksi ovat siten olemassa vesilain 2 luvun 26 §:n 1 momentin<br />
2 kohdan perusteella.<br />
Vesilain 26 §:n 3 momentin mukaan töiden aloittamislupaa koskevassa<br />
päätöksessä hakija on velvoitettava asettamaan ennen töiden ryhtymistä<br />
hyväksyttävä vakuus niiden vahinkojen, haittojen ja kustannusten korvaamisesta,<br />
jotka päätöksen kumoaminen tai luvan ehtojen muuttaminen voi<br />
aiheuttaa. <strong>Aluehallintovirasto</strong> katsoo, että 50 000 euron vakuus on kokonaisuutena<br />
arvioiden riittävä.<br />
Lainkohta Vesilain (264/1961) 2 luvun 26 §<br />
Lausunto muistutuksista ja vaatimuksista<br />
KÄSITTELYMAKSU JA SEN MÄÄRÄYTYMINEN<br />
<strong>Aluehallintovirasto</strong> ottaa muistutukset huomioon lupamääräyksistä ilmenevällä<br />
tavalla.<br />
Tämän päätöksen käsittelymaksu on 7 305 euroa<br />
Maksu määräytyy aluehallintoviraston maksuja koskevan valtioneuvoston<br />
asetuksen (1145/2009) mukaisesti. Jos päätösasiakirja sisältää useita<br />
maksutaulukossa maksulliseksi säädettyjä vesitalousasioita siten, että ne<br />
muodostavat samaa tarkoitusta palvelevan kokonaisuuden, peritään asian
LUPAPÄÄTÖKSESTÄ TIEDOTTAMINEN<br />
käsittelystä korkeimpaan maksuluokkaan kuuluvan asian käsittelymaksun<br />
suuruinen maksu. Asetuksen maksutaulukon mukaan yli 20 000–200 000<br />
m 3 ktr koskevan ruoppaushakemuksen käsittelystä perittävän maksun suuruus<br />
on 4 870 euroa. Maksu peritään asetuksen maksutaulukon vesilain<br />
(264/1961) mukaisten vesitalousasioiden 3. kohdan perusteella 50 prosenttia<br />
taulukon mukaista maksua korkeampana. Valtioneuvoston asetusta<br />
sovelletaan aluehallintovirastossa 1.1.2010–31.12.2011 vireille tulleisiin<br />
hakemuksiin.<br />
45<br />
Päätös<br />
ZAO Perspective Technologies Agency<br />
Jäljennös päätöksestä<br />
Loviisan kaupunki<br />
Porvoon kaupunki<br />
Helsingin kaupunki<br />
Espoon kaupunki<br />
Hangon kaupunki<br />
Raaseporin kaupunki<br />
Paraisten kaupunki<br />
Inkoon kunta<br />
Sipoon kunta<br />
Kirkkonummen kunta<br />
Siuntion kunta<br />
Kemiönsaaren kunta<br />
Kökarin kunta<br />
Lemlandin kunta<br />
Loviisan kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Porvoon kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Helsingin kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Espoon kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Hangon kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Raaseporin kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Paraisten kaupungin ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Inkoon kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Sipoon kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Kirkkonummen kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Siuntion kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Kemiönsaaren kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Kökarin kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Lemlandin kunnan ympäristönsuojeluviranomainen<br />
Ahvenanmaan maakuntahallitus<br />
Liikenneviraston Meriväylät -yksikkö Helsingin toimipiste<br />
Museovirasto<br />
Rajavartiolaitos<br />
Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos<br />
Liikenne- ja viestintäministeriö<br />
Työ- ja elinkeinoministeriö
Puolustusministeriö<br />
Maa- ja metsätalousministeriö<br />
Suomen ympäristökeskus (sähköpostitse)<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Ympäristö- ja luonnonvarat<br />
vastuualue (sähköpostitse)<br />
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Ympäristö- ja<br />
luonnonvarat vastuualue (sähköpostitse)<br />
Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Ympäristö- ja<br />
luonnonvarat vastuualue (sähköpostitse)<br />
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Kalatalouspalvelut<br />
ryhmä (sähköpostitse)<br />
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Kalatalouspalvelut<br />
ryhmä (sähköpostitse)<br />
Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Kalatalouspalvelut<br />
ryhmä (sähköpostitse)<br />
46<br />
Ilmoitus päätöksestä<br />
Ilmoittaminen ilmoitustauluilla<br />
Listan dpoESAVI-581-04-09-2010 mukaan.<br />
Tieto päätöksestä julkaistaan Etelä-Suomen aluehallintoviraston ympäristölupavastuualueen<br />
ilmoitustaululla ja päätöksestä kuulutetaan Paraisten,<br />
Espoon, Hangon, Helsingin, Raaseporin, Loviisan ja Porvoon kaupunkien<br />
ja Kemiönsaaren, Inkoon, Kirkkonummen, Siuntion, Sipoon, Kökarin ja<br />
Lemlandin kuntien ilmoitustauluilla.
47<br />
MUUTOKSENHAKU<br />
Liitteet<br />
Päätökseen saa hakea muutosta Vaasan hallinto-oikeudelta valittamalla.<br />
1) Valitusosoitus<br />
2) Kaapelilinjan koordinaatit<br />
3) Kartta<br />
Tapio Kovanen Hannu Kokko Merja Ahti<br />
Asian ovat ratkaisseet ympäristöneuvokset Tapio Kovanen (puheenjohtaja)<br />
ja Hannu Kokko sekä ympäristölakimies Merja Ahti. Asian on esitellyt Merja<br />
Ahti.<br />
MA/sl
VALITUSOSOITUS<br />
Valitusviranomainen<br />
Valitusaika<br />
Valitusoikeus<br />
Valituksen sisältö<br />
Valituksen liitteet<br />
Liite 1<br />
Etelä-Suomen aluehallintoviraston päätökseen saa hakea valittamalla muutosta<br />
Vaasan hallinto-oikeudelta. Asian käsittelystä perittävästä maksusta valitetaan<br />
samassa järjestyksessä kuin pääasiasta.<br />
Määräaika valituksen tekemiseen on kolmekymmentä (30) päivää tämän päätöksen<br />
antopäivästä sitä määräaikaan lukematta. Valitusaika päättyy 4.5.2012.<br />
Päätöksestä voivat valittaa ne, joiden oikeutta tai etua asia saattaa koskea, sekä<br />
vaikutusalueella ympäristön-, terveyden- tai luonnonsuojelun tai asuinympäristön<br />
viihtyisyyden edistämiseksi toimivat rekisteröidyt yhdistykset tai säätiöt, asianomaiset<br />
kunnat, elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset, kuntien ympäristönsuojeluviranomaiset<br />
ja muut asiassa yleistä etua valvovat viranomaiset.<br />
Valituskirjelmässä, joka osoitetaan Vaasan hallinto-oikeudelle, on ilmoitettava<br />
- päätös, johon haetaan muutosta<br />
- valittajan nimi ja kotikunta<br />
- postiosoite ja puhelinnumero ja mahdollinen sähköpostiosoite, joihin asiaa<br />
koskevat ilmoitukset valittajalle voidaan toimittaa (mikäli yhteystiedot muuttuvat,<br />
on niistä ilmoitettava Vaasan hallinto-oikeudelle, PL 204, 65101 Vaasa,<br />
sähköposti vaasa.hao@oikeus.fi)<br />
- miltä kohdin päätökseen haetaan muutosta<br />
- mitä muutoksia päätökseen vaaditaan tehtäväksi<br />
- perusteet, joilla muutosta vaaditaan<br />
- valittajan, laillisen edustajan tai asiamiehen allekirjoitus, ellei valituskirjelmää<br />
toimiteta sähköisesti (faxilla tai sähköpostilla)<br />
Valituskirjelmään on liitettävä<br />
- asiakirjat, joihin valittaja vetoaa vaatimuksensa tueksi, jollei niitä ole jo aikaisemmin<br />
toimitettu viranomaiselle<br />
- mahdollisen asiamiehen valtakirja tai toimitettaessa valitus sähköisesti selvitys<br />
asiamiehen toimivallasta<br />
Valituksen toimittaminen Etelä-Suomen aluehallintovirastolle<br />
Etelä-Suomen aluehallintoviraston yhteystiedot<br />
Valituskirjelmä liitteineen on toimitettava kaksin kappalein Etelä-Suomen<br />
aluehallintovirastolle. Valituskirjelmän on oltava perillä määräajan viimeisenä<br />
päivänä ennen virka-ajan päättymistä. Valituskirjelmä liitteineen voidaan<br />
myös lähettää postitse, faxina tai sähköpostilla. Sähköisesti (faxina tai sähköpostilla)<br />
toimitetun valituskirjelmän on oltava toimitettu niin, että se on käytettävissä<br />
vastaanottolaitteessa tai tietojärjestelmässä määräajan viimeisenä päivänä ennen<br />
virka-ajan päättymistä.<br />
käyntiosoite:<br />
Ratapihantie 9, 00520 Helsinki<br />
postiosoite:<br />
PL 110, 00521 Helsinki<br />
puhelin: (vaihde) 020 636 1040<br />
fax: 09 6150 0533<br />
sähköposti:<br />
ymparistoluvat.etela@avi.fi<br />
aukioloaika: klo 8 - 16.15<br />
Oikeudenkäyntimaksu<br />
Valittajalta peritään asian käsittelystä Vaasan hallinto-oikeudessa oikeudenkäyntimaksu<br />
90 euroa. Tuomioistuinten ja eräiden oikeushallintoviranomaisten suoritteista<br />
perittävistä maksuista annetussa laissa on erikseen säädetty eräistä<br />
tapauksista, joissa maksua ei peritä.
Kaapelilinjan koordinaatit<br />
Liite 2<br />
Piste<br />
Maantieteelliset koordinaatit<br />
Huomautus<br />
(WGS-84-koordinaatisto)<br />
Pituus, itäinen Leveys, pohjoinen<br />
EG-2 20°27.58 58°52.84 Suomen ja Ruotsin talousvyöhykkeiden<br />
raja<br />
BM-14 20°31.04 58°56.42<br />
BМ-15 20°48.80 59°05.76<br />
BМ-15А 20°59.57 59°09.92<br />
S-5 21°01.97 59°11.34 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-6 21°04.70 59°13.11 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-16 21°08.47 59°15.71<br />
BМ-17 21°22.89 59°16.47<br />
BМ-18 21°30.41 59°17.83<br />
BМ-19 22°00.03 59°24.63<br />
BМ-20 22°30.42 59°29.19<br />
BМ-21 23°00.87 59°33.75<br />
BМ-22 23°28.22 59°37.72<br />
BМ-23 23°53.57 59°40.53<br />
G-3 23°57.90 59°39.17 Vedenalaisen kaasuputken risteämiskohta<br />
G-4 23°57.98 59°39.12 Vedenalaisen kaasuputken risteämiskohta<br />
BМ-24 23°59.42 59°38.84<br />
BМ-25 24°09.77 59°41.01<br />
BМ-26 24°13.98 59°42.23<br />
S-7 24°22.60 59°44.19 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-8 24°23.73 59°44.46 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-9 24°27.17 59°45.28 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-27 24°34.02 59°46.91<br />
S-10 24°39.30 59°48.29 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-10А 24°41.42 59°48.85 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-10B 24°44.53 59°49.66 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-28 24°47.24 59°50.37<br />
S-11 24°48.68 59°50.66 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
S-12 24°51.33 59°51.20 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-29 24°55.42 59°52.24<br />
BМ-30 24°59.25 59°52.51<br />
S-13 25°00.65 59°52.64 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-31 25°09.95 59°53.50<br />
BМ-32 25°28.26 59°52.99<br />
BМ-33 25°56.57 59°52.05<br />
S-14 26°01.19 59°54.74 Vedenalaisen kaapelin risteämiskohta<br />
BМ-34 26°07.71 59°58.39<br />
BМ-35 26°11.92 59°59.35<br />
BМ-36 26°18.25 59°59.90<br />
EG-3 26°20.84 60°00.26 Suomen ja Venäjän talousvyöhykkeiden<br />
raja
Kartta<br />
Liite 3