LISÃÃ VAKAUTTA AFRIKKAAN
LISÃÃ VAKAUTTA AFRIKKAAN
LISÃÃ VAKAUTTA AFRIKKAAN
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Luku 8<br />
EU:n kehitysyhteistyöraportti 2009<br />
viljelijät ja maataloustuottajien vienti EU-markkinoille helpottuu. DFQF-markkinoillepääsyehtojen ansiosta vältetään myös<br />
lisäarvojalostuksen syrjintä niiden korkeampien tariffien vuoksi. Ne Afrikan muut kuin vähiten kehittyneet maat, jotka eivät<br />
ole allekirjoittaneet EPA-sopimuksia, voivat käyttää EU:n yleistä tullietuusjärjestelmää, vaikka yhteisen maatalouspolitiikan<br />
tuotteiden tullietuuskohtelu tämän järjestelyn puitteissa onkin hyvin rajoitettua.<br />
On paradoksaalista, että YMP-uudistuksen myötä tämän etuuskohteluun oikeutetun markkinoillepääsyn arvo vähenee, mikä<br />
heikentää afrikkalaisten viejien tuottoja. Sokerin laajennetun markkinoillepääsyn myötä on luovuttu sokeripöytäkirjasta,<br />
joka takasi takuuhinnan Afrikan ennalta kiintiöidylle sokerinviennille EU:hun. Interventiohintojen ja tariffien aleneminen<br />
on leikannut afrikkalaisen riisin, sokerin, banaanien, naudanlihan, hedelmien ja vihannesten EU-viennin kannattavuutta. 39<br />
WTO:n Dohan kierroksen kauppaneuvotteluissa Afrikan maat ovatkin vaatineet ehdotettujen tariffinleikkausten määräaikojen<br />
pidennystä sellaisten tuotteiden kohdalla, joille etuudet ovat tärkeitä.<br />
Koska YMP-uudistus voi aiheuttaa sopeutumisongelmia Afrikan maille etuuskohteluun oikeutetun markkinoillepääsyn<br />
muretessa, EU pyrkii talousavulla tukemaan niiden kilpailukykyä ja monipuolistumista. Sokeripöytäkirjan maihin<br />
sovellettavilla liitännäistoimilla, joiden ohjeellinen budjetti vuosiksi 2006–2013 on 1,28 miljardia euroa, tuetaan 18:n sokeria<br />
tuottavan AKT-maan sopeutumisprosesseja. AKT-maiden banaaninviejien sopeutumista tuettiin erityisen tukikehyksen yli<br />
450 miljoonalla eurolla vuosina 1994–2008. EU ja sen jäsenvaltiot ovat lisäksi tukeneet puuvillan tuotannon kehittämistä<br />
koskevaa EU:n ja Afrikan kumppanuutta puuvillaohjelmille ja -hankkeille kohdistetulla yli 300 miljoonalla eurolla vuodesta<br />
2004 alkaen.<br />
EU:n maatalouspolitiikan, sen kehitystavoitteiden ja Afrikan haavoittuvien talouksien elintarviketurvatavoitteiden välistä<br />
johdonmukaisuutta on siis parannettu merkittävästi. 40 Silti eräät maat pelkäävät, että EPA-sopimusten edellyttämän<br />
vastavuoroisen vapauttamisen vuoksi EU:n Afrikkaan suuntautuva elintarvikevienti synnyttäisi kielteisiä vaikutuksia. Yksi<br />
YMP-uudistuksen keskeisistä tavoitteista on parantaa EU:n maataloustuotannon kilpailukykyä. EU on kuitenkin vakuuttanut,<br />
että näihin sopimuksiin sisältyvää epäsymmetristä vapauttamista voidaan käyttää siten, että useimmat eurooppalaisten<br />
maataloustuotteiden tariffit jätettäisiin vapauttamisen ulkopuolelle tai niille määrättäisiin pitkät, jopa 25 vuoden siirtymäajat.<br />
Keskustelu tuotannosta riippumattomien tukien luonteesta ja oikeutuksesta EU:ssa etenkin vuoden 2013 jälkeen<br />
jatkuu vilkkaana, ja Dohan kierroksella on sitouduttu tekemään uusia sopimuksia maatalouskaupan vapauttamisesta,<br />
joten YMP-uudistus jatkunee. Tämä lisää perushyödykkeiden tuontia EU:hun ja vahvistaa EU:n elintarvikejalostealan<br />
kilpailukykyä. Afrikan epävakaiden talouksien näkökulmasta tähän kehitykseen liittyy sekä mahdollisuuksia että uhkia,<br />
mutta niiden mittasuhteita ei tule liioitella. Huolimatta siitä äänekkäästä keskustelusta, jota etenkin Euroopassa käydään<br />
YMP:n vaikutuksista Afrikan maihin, Afrikan elintarviketurvan kehitys riippuu ennen kaikkea Afrikan maiden omista<br />
maatalouspolitiikoista ja investoinneista.<br />
3.4 EU:N KAUPPAPOLITIIKKA JA EPÄVAKAAT VALTIOT<br />
Cotonoun kumppanuussopimuksen mukaisesti EU:n ja Saharan eteläpuolisen Afrikan välinen kauppapoliittinen toimintakehys<br />
perustuu talouskumppanuussopimuksiin (EPA). EU:n ja kuuden AKT-maan välillä neuvoteltujen talouskumppanuussopimusten<br />
tarkoitus on tehostaa kauppaa ja kehitystä sekä torjua AKT-maiden syrjäytyminen. Cotonoun sopimuksessa on sovittu, että EPAsopimukset<br />
ovat yhteensopivia Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen kanssa. Maailman kauppajärjestön säännöissä on<br />
joustovaraa kehitysmaille ja etenkin vähiten kehittyneille maille, mutta niissä ei ole minkäänlaisia erityisjärjestelyjä epävakaiden<br />
valtioiden tai tilanteiden varalle. EU:n kyky ja poliittinen liikkumavara sopeuttaa määräyksiä tai tehdä erityissäännöksiä epävakaita<br />
valtioita varten kaupan alueella on siksi jossain määrin EU:n nykyisten kansainvälisten sitoumusten rajoittamaa, mutta silti<br />
mahdollista.<br />
Eräät analyytikot ovat väittäneet, että EPA-sopimukset eivät tarjoa välittömiä ratkaisuja kriisiin, ja ne voivat lisätä entisestään<br />
joidenkin Afrikan maiden vaikeuksia, ellei sopimusneuvotteluprosesseihin saada jonkinlaista joustavuutta ja asianmukaisia<br />
kehityksen tukitoimia oteta nopeasti käyttöön. 41 Kauppaa tukevaa apua koskevissa EU:n toimenpiteissä voitaisiin jossain määrin<br />
ottaa huomioon epävakaiden valtioiden erityispiirteet tai ainakin varmistaa se, että näiden kauppasopimusten sitoumukset<br />
edistävät niiden kauppavalmiuksia ja resilienssiä eivätkä heikennä niitä.<br />
39<br />
Low et al., 2009.<br />
40<br />
Matthews, 2008.<br />
41<br />
Bilal et al. 2009, s. 1.<br />
118