Maakuntaohjelman 2011-2014 arviointiraportti - Etelä-Pohjanmaan ...
Maakuntaohjelman 2011-2014 arviointiraportti - Etelä-Pohjanmaan ...
Maakuntaohjelman 2011-2014 arviointiraportti - Etelä-Pohjanmaan ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
RAMBOLL MANAGEMENT CONSULTING<br />
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN<br />
VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS<br />
JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
− ARVIO MAAKUNTAOHJELMAKAUDESTA<br />
<strong>2011</strong>−<strong>2014</strong> LÄNSI-SUOMEN MAAKUNNISSA<br />
JA VARSINAIS-SUOMESSA
RAMBOLL MANAGEMENT CONSULTING<br />
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN<br />
VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS<br />
JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
− ARVIO MAAKUNTAOHJELMAKAUDESTA<br />
<strong>2011</strong>−<strong>2014</strong> LÄNSI-SUOMEN MAAKUNNISSA<br />
JA VARSINAIS-SUOMESSA<br />
Ramboll Management Consulting<br />
Mikonkatu 15 A, 3.krs, 00100 Helsinki<br />
www.ramboll-management.fi<br />
2013
SISÄLLYSLUETTELO<br />
1. TIIVISTELMÄ 7<br />
2. ARVIOINNIN TAVOITTEET JA TAUSTA 10<br />
2.1 Arviointitehtävän tausta ja motivaatiot 10<br />
2.2 Lainsäädännön uudistusprosessi 11<br />
2.3 Politiikan taustaideologiat: erikoistuminen ja älykkäät kaupungit 12<br />
3. ARVIOINNIN TOTEUTUS: TYÖVAIHEET, MENETELMÄT JA AINEISTOT 14<br />
4. ARVIOINNIN TULOKSET 20<br />
4.1 <strong>Maakuntaohjelman</strong> asema ja käyttäjäystävällisyys tarkasteltavissa maakunnissa 20<br />
4.2 Analyysiulottuvuudet 22<br />
4.3 Maakuntakohtainen arvio 23<br />
4.3.1 Etelä-Pohjanmaa 23<br />
4.3.2 Ohjelman onnistumiset 25<br />
4.3.3 Ohjelman kehittämiskohteet 26<br />
4.3.4 Keski-Suomi 30<br />
4.3.5 Ohjelman onnistumiset 32<br />
4.3.6 Ohjelman kehittämiskohteet 33<br />
4.3.7 Pirkanmaa 36<br />
4.3.8 Ohjelman onnistumiset 38<br />
4.3.9 Ohjelman kehittämiskohteet 39<br />
4.3.10 Pohjanmaa 42<br />
4.3.11 Ohjelman onnistumiset 44<br />
4.3.12 Ohjelman kehittämiskohteet 46<br />
4.3.13 Satakunta 49<br />
4.3.14 Ohjelman onnistumiset 50<br />
4.3.15 Ohjelman kehittämiskohteet 51<br />
4.3.16 Varsinais-Suomi 53<br />
4.3.17 Ohjelman onnistumiset 54<br />
4.3.18 Ohjelman kehittämiskohteet 55<br />
5. TEMAATTISET JOHTOPÄÄTÖKSET JA HUOMIOT TULEVAISUUSTARPEISTA<br />
ARVIOINNIN TULOSTEN POHJALTA 59<br />
5.1 Ohjelmallisen aluekehittämisen järjestelmätason muutostarpeet ja maakuntaohjelman<br />
aseman kehittäminen 59<br />
5.2 Maakuntien toimijoiden yhteisen kehittämisnäkemyksen ja yhteistyön vahvistuminen 61<br />
5.3 Toimijoiden sitoutuneisuus 62<br />
5.4 Aluekehityksen tavoiteasetannan toteutuminen 63<br />
5.5 Kumppanuudet ja osallistavuus 63<br />
5.6 Ohjelmatyön uudet menetelmät: uudistusvoimaisuus ja osaaminen 66<br />
5.7 Seuranta ja arviointi 67<br />
5.8 Maaseutu-kaupunki-vuorovaikutus 71<br />
5.9 Ennakointi 73<br />
6. SUOSITUKSET SUUNNITTELUUN, TOTEUTUKSEEN JA SEURANTAAN 76<br />
6.1 Älykäs ennakoiva maakuntasuunnittelu 78<br />
6.2 Toimenpidesuositukset maakuntien liitoille 81<br />
6.3 Toimenpidesuositukset ohjelmakumppanuudelle (ja sen eri osapuolille) 83<br />
6.4 Toimenpidesuositukset Työ- ja elinkeinoministeriölle 83<br />
LIITE 1 KIRJALLISUUSLISTA 85<br />
LIITE 2 HAASTATELTAVIEN JA TYÖPAJOIHIN OSALLISTUNEIDEN LISTA 86
TAULUKOT<br />
Taulukko 1. Vastaajien edustamat tahot maakunnittain 15<br />
Taulukko 2. Aiemman arvioinnin suositukset maakunnittain 16<br />
Taulukko 3. Vastaajaprofiili ja maakuntaohjelman tunteminen 20<br />
Taulukko 4. <strong>Maakuntaohjelman</strong> käyttöaste vastaajien keskuudessa (/100%) 21<br />
Taulukko 5. <strong>Maakuntaohjelman</strong> rooli aluekehitystyössä 22<br />
Taulukko 6. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 26<br />
Taulukko 7. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet 30<br />
Taulukko 8. Keski-Suomen maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 32<br />
Taulukko 9. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet 35<br />
Taulukko 10. Pirkanmaan maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 39<br />
Taulukko 11. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet 42<br />
Taulukko 12. <strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 46<br />
Taulukko 13. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet 48<br />
Taulukko 14. Satakunnan maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 51<br />
Taulukko 15. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT -ulottuvuudet 52<br />
Taulukko 16. Varsinais-Suomen maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen<br />
toimintalinjoittain (asteikolla 1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti) 55<br />
Taulukko 17. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT -ulottuvuudet 57<br />
Taulukko 18. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> työpajassa luotuja tavoitepuita (vaikutuslogiikka) 69<br />
Taulukko 19. Maaseutu-kaupunki-vuorovaikutustematiikkaan liittyvät mallit ja ratkaisut 71<br />
Taulukko 20. Alueellisen ennakoinnin toimintamalleja, hyviä käytäntöjä sekä uusia tietotarpeita:<br />
17.12. työpajan pohjalta 75
1. TIIVISTELMÄ<br />
Tässä raportoitavan arvioinnin kohteena on maakuntaohjelmien toteutus ja vaikuttavuus nykyisellä ohjelmakaudella<br />
seuraavissa kuudessa maakunnassa: Etelä-Pohjanmaa, Keski-Suomi, Pirkanmaa, Pohjanmaa, Satakunta ja<br />
Varsinais-Suomi. Arviointitehtävän lähtökohta on lakisääteisen ulkopuolisen arvion tarjoaminen maakunnallisesta<br />
kehittämisestä vastuullisten alueviranomaisten käyttöön. Alueiden kehittämislaissa (1651/2009 § 29 ja 25) todetaan<br />
velvoite hankkia ulkopuolinen arviointi maakuntaohjelmista ainakin kerran ohjelmakauden aikana.<br />
Arviointi kokoaa maakunnittaisen ja yhteisen kokonaisarvion maakuntaohjelmatyön toimivuudesta alueen kehittämisen<br />
välineenä. Lisäksi raporttiin on koottu arvio vaikuttavuudesta ja sen edellytyksistä, joihin keskeisesti kuuluu<br />
myös maakunnan toimijoiden yhteisen kehittämisnäkemyksen ja yhteistyön vahvistuminen. Tietoa on kerätty<br />
myös toimijoiden sitoutuneisuudesta ja aluekehityksen tavoiteasetannan onnistumisesta ja toteutumisesta. Lisäksi<br />
raportti tarjoaa arvion siitä, kuinka edellisissä arvioinneissa (yhteinen WFA-arviointi ja Varsinais-Suomen arviointi<br />
vuodelta 2009) esitetyt suositukset ovat toteutuneet. Raportti pyrkii myös tarjoamaan välineitä uuden ohjelmakauden<br />
työhön, mm. ottamalla kantaa siihen, miten vaikuttavuutta edelleen voisi vahvistaa eri sisältöteemoihin ja<br />
maakuntaohjelmatyössä sovellettaviin toimintamalleihin liittyen. Samoin <strong>arviointiraportti</strong> ottaa kantaa aluekehityslain<br />
uudistamiseen ja toimintamalleihin, joilla maakunnallista suunnittelujärjestelmää voitaisiin uudistaa.<br />
Arvioinnin aineistoina on käytetty asiakirja-analyysia ja kunkin tarkasteltavan maakunnan oman ohjelmaseurannan<br />
tuotoksia, avaintoimijahaastatteluja sekä sähköistä kyselyä. Lisäksi tärkeä aineisto muodostui työpajoista, joita järjestettiin<br />
marras-joulukuun aikana kussakin maakunnassa valittuihin erityisteemoihin liittyen. Näitä sisältöalueita<br />
olivat uudet kehittämisen menetelmät ja kehitysalustat, kumppanuudet, verkosto ja osallistavuus, maakunnallinen<br />
strategiatyö, maaseutu-kaupunki-vuorovaikutus, maakunnallisen ohjelmatyön seuranta ja mittaaminen sekä ennakointi.<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> asema ja rooli vaihtelee jossain määrin maakunnittain. Samoin kysymykset, joihin toivotaan<br />
kiinnitettävän eritystä huomiota jatkossa. Vaikuttavuus on kaikilla maakunnilla kolmen tärkeimmän kehittämistarpeen<br />
joukossa, mutta se ei ole missään maakunnassa kaikkein tärkein teema. Innovatiivisuus korostuu Etelä-Pohjanmaalla<br />
ja Pirkanmaalla ja Etelä-Pohjanmaalla ja Satakunnassa osuvat valinnat nähdään tärkeimpänä teemana.<br />
Varsinais-Suomessa tärkeimmäksi nousee toimijoiden sitouttaminen, joka on myös Pirkanmaalla ja Pohjanmaalla<br />
kolmen kärjessä. Pohjanmaalla ohjelmalla koetaan olevan merkitystä myös kansallisessa edunvalvonnassa. Koko<br />
järjestelmän kehittämisen kannalta olennaisena pidetään uusien työkalujen tuomista nykyistä ohjelmallisen kehittämistyön<br />
työkalupakkia täydentämään.<br />
Suhteessa edellisissä vastaavissa arvioinneissa tehtyihin suosituksiin, kaikki maakunnat ovat aktiivisesti pyrkineet<br />
vastaamaan tuolloin tunnistettuihin kehittämistarpeisiin. Maakunnallisen ohjelmatyön koettu tärkeys vaihtelee<br />
maakunnittain varsin voimakkaasti. Kyselyn tulosten perusteella erityisen myönteiseksi ohjelman rooli ja asema<br />
arvioitiin Etelä-Pohjanmaalla, jossa koettiin, että maakuntaohjelman ansiosta alue on kyennyt profiloitumaan<br />
täsmällisemmin, alueellinen yhteistyö on lisääntynyt ja aktivoitunut ohjelmaprosessin myötä ja maakuntaohjelmilla<br />
on selkeä rooli alueen kehittämisen kokonaisuudessa. Kriittisimmin ohjelman asemaan näissä suhteissa suhtauduttiin<br />
Varsinais-Suomessa.<br />
Ohjelmissa on sekä onnistumisia että heikommin edenneitä alueita. Etelä-Pohjanmaalla erityisen hyvin on onnistuttu<br />
seuraavissa tutkimus- ja innovaatio-ohjelman tavoitteissa: tutkimusryhmien syntyminen, yhteishankkeet<br />
Epanet- verkoston sisällä sekä maakunnan imagon parantaminen. Maakuntaohjelmalle asetetuista tavoitteista<br />
parhaiten on saavutettu koulutuksen ja tutkimuksen vaikuttavuuden sekä maakunnan vetovoiman ja viihtyisyyden<br />
lisäämisessä (toimintalinja 1), maan johtavan elintarkeklusterin kehittämisessä (toimintalinja 2) ja maakunnan yhteistyöverkostojen<br />
vahvistamisessa (toimintalinja 3). Lisähuomiota jatkossa toivotaan muun muassa kansainvälistymiseen<br />
ja maakunnan veturiyritysten sitouttamiseen ohjelmatyön voimavaraksi.<br />
Keski-Suomessa tärkeimpiin ohjelman onnistumisiin lukeutuvat osaamisen vahvistaminen ja yrittäjyyden kehittäminen<br />
(toimintalinja 1), yleissivistävä koulutus ja kouluverkko (toimintalinja 2), ja yhdyskuntatekniikka sekä virkistys<br />
(toimintalinja 4). Kokonaisarvio ohjelmasta on kuitenkin varsin kriittinen, mikä selittyy pitkälti maakuntaa<br />
koetelleen teollisen rakennemuutoksen syvyydellä ja voimakkuudella. Ohjelman olisi pitänyt kyetä paremmin ennakoimaan<br />
ja tarjoamaan uusia välineitä ja vaihtoehtoja vastata rakennemuutoksiin. Sinänsä Keski-Suomen toimet<br />
rakennemuutokseen vastaamiseksi nähdään myönteisinä ja jatkossa menetelmällisesti ja toimintatapoihin liittyen<br />
myönteisiin kokemuksiin lukeutuvat ennakoinnin ja yritysnäkökulman tiiviimpi integroiminen ohjelmatyöhön. Näillä<br />
voikin ajatella olevan jatkossa merkitystä tulevaisuustarpeiden varhaisemman tunnistamisen ja uusien ajattelutapojen<br />
ja valmiuksien kannalta. Tämä edellyttää joustavuutta ja sisäänrakennettua uudistumisvalmiutta koko järjestelmältä<br />
ja kaikkien tahojen saamista mukaan kehittämistyöhön.
Pirkanmaalla on maakunnallisessa ohjelmatyössä onnistuttu tällä kaudella erityisesti uuden liiketoiminnan tutkimus-<br />
ja osaamislähtöisen synnyttämisen tukemisessa. Sama myönteinen arvio pätee myös muihin ensimmäisen<br />
toimintalinjan painopistealueisiin (yritysten osaamisen tason ja uudistumiskyvyn vahvistaminen sekä työelämän<br />
muutokseen ja tulevaisuuden osaamistarpeisiin vastaaminen). Lisäksi pirkanmaalaiset kyselyvastaajat kokivat, että<br />
viihtyisien ja kestävien asuin-, elin- ja luonnonympäristöjen tarjoamisessa on onnistuttu hyvin (toimintalinja 3). Pirkanmaalla,<br />
ja etenkin Tampereen seudulla on myös onnistuttu kohtuullisesti kulttuuriin ja elämystalouden alueella,<br />
joskin tässä kysymyksessä on vaikea sanoa, miten paljon tämä on maakuntaohjelman ansiota, verrattuna vaikkapa<br />
vuonna <strong>2011</strong> päättyneeseen Luova Tampere -ohjelmaan. Jatkossakin Pirkanmaa rakentaa tutkimus-, kehittämis- ja<br />
innovaatioprofiilinsa varaan, mutta arviointi nostaa esille tarpeen tehdä terävämpiä valintoja kehittämiskohteiden<br />
suhteen.<br />
Pohjanmaalla puolestaan myönteisin arvio liittyy ensimmäisen toimintalinjan tavoitteisiin: <strong>Pohjanmaan</strong> vahvan,<br />
kansainvälisen teollisen yritystoiminnan toimintaedellytysten turvaaminen, kärkiklustereiden ja mikroklustereiden<br />
toimintaedellytysten vahvistaminen sekä voimakas panostus uusiin nouseviin aloihin. Erityisen myönteiseksi koetaan<br />
työ, jota on tehty pohjalaisen energiaosaamisen markkinoinnissa ja kehittämisessä. Sen sijaan neljännen toimintalinjan<br />
hyvinvointiin, kulttuuriin ja sosiaaliseen pääomaan liittyvät teemat (mukana lukein monikulttuurisuus)<br />
eivät ole edenneet odotusten mukaisesti. Erityisen kriittisesti arvioidaan hyvinvoinnin teemoja kuten asiakkaan ja<br />
potilaan koko hoito- ja palveluketjusta vastuun ottava palvelukokonaisuus ja ennaltaehkäisevä hyvinvointi. 1<br />
Satakunnassa maakuntaohjelman tuloksiin suhtauduttiin varsin kriittisesti, joskin myös onnistumisia löydettiin: erityisesti<br />
maakuntaohjelman koettiin onnistuneen liikennejärjestelmän kehittämiseen liittyvissä teemoissa (toimintalinja<br />
2) ja edunvalvonnassa. Myös yrittäjyys ja energiasektorin kehittäminen (toimintalinja 1) nähtiin keskimääräistä<br />
onnistuneempina. Satakunnassa maakuntaohjelmatyön osallistavuuden suhteen on tehty hyvää työtä ja muun<br />
muassa tulevaisuuskäsikirja on hyvä esimerkki kansalaisien huomioimisesta maakuntakehittämisessä. Jatkossa tulee<br />
erityishuomiota kiinnittää muun muassa panostuksiin koulutukseen, tutkimukseen ja osaamisyhteistyöhön. Porin<br />
yliopistokeskuksen toimintaan ollaan tyytyväisiä, mutta samalla maakunnassa ollaan huolissaan soveltavan tutkimuksen<br />
hyödyntämisen mahdollisuuksista. Selkeä vahvuus Satakunnassa on organisaatioiden yksituumaisuus ja<br />
toimiva yhteistyö (maakunnan liitto, ELY, kehitysyhtiöt, Porin yliopistokeskus ja AMK), jolle voidaan rakentaa myös<br />
uusien innovatiivisten toimintamallien ja testauksen edistämisessä (”Satakunta Suomi pienoiskoossa”).<br />
Varsinais-Suomi poikkeaa muista tarkasteltavista maakunnista kansainvälistymisen suhteen. Siinä missä kaikki<br />
muut maakunnat näkevät kansainvälistymisen suhteen edistymisen olleen toistaiseksi vaatimatonta ja painopisteissäkin<br />
teeman jääneen varsin vähäiselle huomiolle, Varsinais-Suomessa parhaan onnistumisarvion saa teema<br />
”Vahva vaikuttaja Itämerellä” (toimintalinja 2). Yritystoiminnan ja yhteistyöverkostojen vahvistaminen (toimintalinja<br />
1) on myös edennyt myönteisesti ja tässä suhteessa on monia uusia aloitteita viety toteutukseen. Luovien toimialojen<br />
ja liikenteen suhteen on runsaasti vielä hyödyntämätöntä potentiaalia. Kokonaisuutena maakuntaohjelman<br />
laaja sateenvarjorooli koettiin Varsinais-Suomessa ongelmallisena ja ohjelmapainopisteisiin toivottiin terävöittämistä<br />
ja tiukempia valintoja. Arvioinnissa myös todettiin, että maakuntaohjelman tulee olla paremmin linjassa rakennerahasto-ohjelmien<br />
ja ELYjen toimintasuunnitelmien kanssa ja kuntien ohjelmien tulee noudattaa maakuntaohjelmien<br />
linjauksia, kohdentaen resursseja (esimerkiksi rakennerahastohankkeita) maakuntaa hyödyttävään<br />
soveltavaan tutkimus- ja kehitystyöhön. Kaikkiaan kaivattiin rahoitusmahdollisuuksien suhteen realismia, jonka<br />
pohjalta tulisi ideoida maakunnan tulevaisuuden menestystekijöitä sekä löytää uusia, innovatiivisia avauksia maakuntatasolla.<br />
Johtopäätöksissä ja suosituksissa koostetaan huomiot arvioinnin aikana muodostuneista avainkäsityksistä<br />
maakuntasuunnittelun ja ohjelmatyön nykytilasta ja muutostarpeista. Tässä nousee esille seuraavia johtopäätöksiä:<br />
1. <strong>Maakuntaohjelman</strong> todetaan nykyisellään olevan jo liiankin laaja ja kaikenkattava kokonaisuus. Ohjelman yhteen<br />
kokoava luonne on hyödyllinen, mutta ohjaavuudeltaan heikko: se antaa vähäiset valmiudet tehdä valintoja<br />
ja koska monet päätökset tehdään ohjelmaprosessin ulkopuolella, sen ohjaavuus myös resurssien yleisemmän<br />
kohdistavuuden kannalta on heikko.<br />
2. Ohjelmalla edistettävistä teemoista elinkeinopolitiikka ja innovaatiotoiminta nähdään tärkeimpänä ja ohjelmatyöllä<br />
parhaiten edistettävinä. Osaaminen, tutkimus- kehittämis- ja innovaatiotoiminta sekä liikenne ovat<br />
teemoja, joihin maakuntaohjelma voi tuoda sekä sisällöllistä särmää että edunvalvonnallista pontta. Sen sijaan<br />
kunnalliseen palvelutuotantoon, hyvinvointi- ja terveyssektoreihin maakuntaohjelma eivät pysty vaikuttamaan,<br />
vaikka teemat ovatkin ehdottoman tärkeitä maakunnan kokonaishyvinvoinnin kannalta.<br />
1<br />
Tämä arvio heijastaa yleisempää, koko arvioinnin läpi näkyvää tendenssiä, että osaaminen ja elinkeinopolitiikka ovat maakuntaohjelman<br />
ydintä. Hyvinvointi, terveys ja palveluketjut sen sijaan ovat puhtaammin kunnallisella vastuulla olevia kysymyksiä, joiden edistämiseen<br />
ja joihin liittyvään muutostyöhön maakuntaohjelma ei ole luontevin väline. Pohjanmaalla kaivattiin myös muita maakuntia vahvemmin<br />
maakunnallisen itsehallinnon vahvistamista ja korostettiin, että maakunnallisen suunnittelun ja ohjelmatyön järjestelmän tulisi<br />
olla joustavampi ja nopeampi vastaamaan uusiin tarpeisiin. Lisäksi peräänkuulutettiin maakuntasuunnitelman ja maakuntaohjelman<br />
yhdistämistä valmistelutyössä sekä toteuttamissuunnitelman roolin kirkastamista keskushallinnossa.
3. Läpäisevien teemojen edistäminen ja keskuskaupungin versus koko maakunnan huomioiminen ohjelmatyössä<br />
ovat kysymyksiä, joihin tulisi jatkossa kiinnittää enemmän huomiota. Myös toimintatapojen ja menetelmien<br />
kehittelyssä ja testaamisessa tulisi toimia aktiivisemmin. Ohjelman avaaminen ulkoisille vaikutteille nousi esille<br />
arvioinnin aikana eri yhteyksissä. Joissain tapauksissa ohjelmatyö nähdään varsin sisäänlämpiävänä.<br />
4. Uudistamisen ja ylläpitämisen jännite kulkee läpi ohjelmatyön: toisaalta halutaan perustellusti rakentaa olemassa<br />
oleville vahvuuksille, mutta toisaalta tarvitaan radikaaliakin uudelleen ajattelua, sekä sisällöllisesti että<br />
menetelmällisesti. Uudistamisen edistäminen ohjelmallisen kehittämisen keinoin on vaikeaa erityisesti koska<br />
ohjelma on nivottu osaksi vaalikautta ja luottamushenkilöiden toiminnan kannusteet liittyvät useimmiten<br />
enemmän säilyttävään kuin uudistavaan perusvireeseen.<br />
5. Maakuntien toimijoiden yhteinen kehittämisnäkemys on tarkastelukaudella vahvistunut. Näin on erityisesti<br />
elinkeino- ja innovaatiopolitiikkaan liittyen ja erityisesti <strong>Pohjanmaan</strong> maakunnassa. <strong>Maakuntaohjelman</strong> rooli alueiden<br />
kehittämisen kokonaisuudessa näyttäytyy erityisen tärkeänä Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjanmaalla. Kriittisintä<br />
näkemystä esiintyy suurimpien kaupunkikeskusten maakunnissa eli Pirkanmaalla ja Varsinais-Suomessa.<br />
Tämä selittynee pitkälti kaupunkikehittämisen ja keskuskaupungin kehitystoimien suhteellisen merkityksen suuremmalla<br />
painoarvolla näissä maakunnissa.<br />
6. Yhteisen kehittämisnäkemyksen muodostumisessa toivotaan vahvempaa roolia yrityksiltä ja kansalaisjärjestöiltä.<br />
Keski-Suomen toimet yritysten osallistamisessa ja Satakunnan ja Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> aktiivisuus kansalaisten<br />
osallistamisessa näyttäytyvät myönteisinä. Myös Pirkanmaalla kolmatta sektoria ja Pohjanmaalla luottamushenkilöjä<br />
on osallistettu myönteisesti.<br />
7. Toimijoiden sitoutuneisuus on yksi maakuntaohjelman haasteita. Ennen muuta se edellyttää tietoisuutta,<br />
luottamusta ja tiiviimpää vuorovaikutusta. Sitoutumisen, innovatiivisuuden ja valintojen riskipitoisuuden välinen<br />
yhtälö on monimutkainen. Helppoihin tai itsestään selviin valintoihin on kenties helpompi sitoutua ja pieni<br />
toimijajoukko on helpommin sitoutettavissa kuin suuri. Mikäli halutaan tehdä rohkeita uusia valintoja, tämä voi<br />
edellyttää sen hyväksymistä, että aluksi ei saada laajaa hyväksyntää ja sitoutumista valinnoille. Toisaalta mikäli<br />
alueen toimijoiden välillä vallitsee luottamus ja vuoropuhelu toimijodien välillä on jatkuvaa ja tiivistä, voi olla<br />
helpompi saada sitoutuminen vaikeisiinkin valintoihin. Keski-Suomessa tästä näkyi merkkejä rakennemuutostyön<br />
yhteydessä.<br />
8. Aluekehityksen tavoiteasetannan kannalta ajanjakso on ollut erityisen haasteellinen. Maakuntaohjelmatyöllä<br />
on parhaimmillaan onnistuttu hidastamaan rakennemuutosten äkillisyyttä ja jyrkkyyttä, mutta samalla ne eivät<br />
ole onnistuneet nopeiden korjausliikkeiden tekemisessä ja mahdollistamisessa. Tähän liittyen raportissa ehdotetaan<br />
ennakointityön, seurannan ja arvioinnin sekä joustavamman ja tulevaisuusorientoituneemman maakuntasuunnittelun<br />
mallia.<br />
Maakuntasuunnittelun kokonaiskuvaan liittyvät kehittämistarpeet on kanavoitu ideaan “älykkäästä ennakoivasta<br />
maakuntasuunnittelusta”. Tällainen suunnittelu on luonteeltaan:<br />
1. Jatkuvaa ja itsekorjautuvaa: luotaa keskeytyksettä käynnissä ja syntymässä olevia (erityisesti globaaleja) kehityskulkuja<br />
ja tulkitsee niitä alueen potentiaalisten menestysedellytysten kannalta. Korjausliikkeet ja pienet asteittaiset<br />
muutokset ovat sekä mahdollisia että toivottavia.<br />
2. Vaihtoehtoisille tulevaisuuksille altista: suunnittelua, joka tunnistaa eri kehityskulkuja ja niiden seurauksia yksilöiden,<br />
organisaatioiden, yhteisöjen ja liiketoiminta-alueiden kannalta. Suunnittelu ei ripustaudu etukäteen<br />
määrättyihin näkökulmiin tai yhden tavoitemaailman, kehityskuvan tai -ideaalin edistämiseen (kuten alueellinen<br />
erikoistuminen), vaan on luonteeltaan avoin ja varautuu ja sopeutuu erilaisiin mahdollisiin toteutumiin.<br />
3. Vuorovaikutteista: hyödyntää eri tahojen näkemyksiä tulevaisuuden mahdollisuuksista muun muassa yhteiskehittelyn<br />
ajatusten ja käytännön menetelmien pohjalta. Ennakoivan suunnittelun ideaali ei usko yhteen kaikille<br />
samanlaisena näyttäytyvään visioon, vaan luo tulkintaa kehityskuluista, hyväksyen moniäänisyyden ja ristiriitaisuudenkin.<br />
Suunnittelussa käytetään hyväksi erilaisia yhteiskehittelyn, osallistuvan budjetoinnin, joukkoistamisen<br />
(hankintojen ja investointien) sekä testaukset ja pilotoinnin uudenlaisia ratkaisuja.<br />
4. Mahdollisuuksia etsivää: etsii reittejä myönteisinä näyttäytyviin tulevaisuuksiin, tunnistaa potentiaaleja ja toimijoille<br />
yhteisen tekemisen kohteita; hahmottelee toimenpiteitä ja kokeiluja, joilla voi menestyä erilaisissakin<br />
tulevaisuuden maailmoissa.<br />
5. Haluttua tulevaisuutta todeksi tekevää: kytkeytyy päätöksentekoprosesseihin, aktivoi konkreettisesti toimimaan<br />
haluttujen kehityskulkujen vahvistamiseksi ja ei-toivottujen torjumiseksi.<br />
Tällaisen toimintamallin edistäminen edellyttää sekä keskushallinnolta että maakunnilta itseltään avoimuutta ja<br />
aktiivisuutta. Arviointiraportin suositusosiossa tehdään ehdotuksia tavoista, joilla toimintamallista voitaisiin tehdä<br />
totta.
10 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
2. ARVIOINNIN TAVOITTEET JA TAUSTA<br />
2.1 Arviointitehtävän tausta ja motivaatiot<br />
Arvioinnin kohteena on maakuntaohjelmien toteutus ja vaikuttavuus Länsi-Suomen<br />
maakunnissa (Etelä-Pohjanmaa, Keski-Suomi, Pirkanmaa, Pohjanmaa, Satakunta ja Varsinais-Suomi).<br />
Tehtävän lähtökohta on lakisääteisen ulkopuolisen arvion tarjoaminen<br />
maakunnallisesta kehittämisestä vastuullisten alueviranomaisten käyttöön. Alueiden kehittämislaissa<br />
(1651/2009 § 29 ja 25) todetaan velvoite hankkia ulkopuolinen arviointi<br />
maakuntaohjelmista ainakin kerran ohjelmakauden aikana.<br />
Maakuntaohjelmalla tarkoitetaan maakuntasuunnitelman tavoitteista ja strategioista johdettua<br />
keskipitkän aikavälin (3-5 vuotta) ohjelmaa maakunnan alueella tehtävien kehittämistoimenpiteiden<br />
suuntaamiseksi ja yhteensovittamiseksi sekä rahoituksen kohdentamiseksi.<br />
Ohjelma koostuu maakunnan mahdollisuuksiin ja tarpeisiin perustuvista<br />
kehittämisen tavoitteista, maakunnan kehittämisen kannalta keskeisimmistä hankkeista<br />
ja muista olennaisista toimenpiteistä tavoitteiden saavuttamiseksi ja suunnitelman ohjelman<br />
rahoittamiseksi. Ylätasolla maakuntaohjelma on keskeisin alueellisen kehittämistyön<br />
operatiiviset painotukset ja toimenpidekokonaisuudet osoittava suunnitelma, jotka<br />
muiden alueella toteutettavien strategioiden ja ohjelmien tulisi huomioida omia sisältöjä<br />
ja toteutusta koordinoidessaan.<br />
Alueiden kehittämistä koskevaa lakia ollaan parhaillaan uudistamassa, mikä osaltaan luo<br />
muutospaineita aluekehityksen suunnittelujärjestelmälle. Tähän muutokseen on arvioinnissa<br />
pyritty vastaamaan ottamalla kantaa seuraaviin kysymyksiin: vastaako strategisen<br />
suunnittelun oppeihin nojaava, ohjelmakausittaiseen suunnitteluun ja asiakirjaohjaukseen<br />
luottava aluekehittäminen nykyisiä ja tulevia kehitystarpeita? Millaisia muutoksia<br />
tulisi tehdä, jotta toiminnan mahdollisuuksia ja valmiuksia tehostettaisiin edelleen? Olisiko<br />
alueellisen tason kehitystavoitteiden määrittelemiseksi ja resurssikoordinaation toteuttamiseksi<br />
haettava uudenlaisia toimintatapoja ja millaisia näiden muutosten tulisi<br />
olla?<br />
Hankkeen tuloksena on tuotettu seuraavanlainen lopputuotos:<br />
1. Maakunnittainen ja kokonaisarvio maakuntaohjelmatyön toimivuudesta alueen<br />
kehittämisen välineenä, sekä arvio vaikuttavuudesta, erityisesti maakunnan<br />
toimijoiden yhteisen kehittämisnäkemyksen ja yhteistyön vahvistumisen<br />
osalta ja arvioiden toimijoiden sitoutuneisuuden ja aluekehityksen tavoiteasetannan<br />
toteutumisen.<br />
2. Arvio siitä, kuinka edellisessä yhteisarvioinnissa vuonna 2009 esitetyt suositukset<br />
ovat toteutuneet.<br />
3. Arvio maakuntaohjelmatyön toimivuudesta, tuloksellisuudesta ja vaikuttavuudesta<br />
ja näille pohjautuva analyysi, joka tarjoaa välineitä uuden ohjelmakauden<br />
työhön, mm. ottamalla kantaa siihen, miten vaikuttavuutta edelleen voisi<br />
vahvistaa eri sisältöteemoihin ja maakuntaohjelmatyössä sovellettaviin toimintamalleihin<br />
liittyen.<br />
4. Arviointiraportti pyrkii koostamaan tietoa aluekehityslain uudistamiselle ja<br />
seuraavan vaiheen maakunnallisten aluekehityslinjausten tekemiseen, riippumatta<br />
käytettävissä olevasta instrumentista (maakuntaohjelma tai jokin muu<br />
strategia).
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
11<br />
2.2 Lainsäädännön uudistusprosessi<br />
Laki alueiden kehittämisestä 2010 vahvisti maakuntien liittojen asemaa, joskin tämän<br />
merkitys on jäänyt toistaiseksi hieman hahmottumattomaksi. Käytännössä maakuntaohjelman<br />
vahvistuminen on näkynyt yhteisen strategisen näkemyksen tasolla maakunnissa<br />
ja jossain määrin suhteessa ELY-keskusten tulosohjaukseen. Tällä ohjelmakaudella valtakunnalliset<br />
aluekehittämisen tavoitteet vuosiksi 2007–<strong>2011</strong> ovat olleet:<br />
1) alueiden kansallisen ja kansainvälisen kilpailukyvyn vahvistaminen<br />
2) alueiden elinvoimaisuuden vahvistaminen ja alueellisten kehityserojen<br />
pienentäminen sekä<br />
3) alueellisten erityishaasteiden ratkaiseminen<br />
Alueiden käyttötavoitteet ovat puolestaan korostaneet seuraavia teemoja:<br />
1) toimiva aluerakenne<br />
2) eheytyvä yhdyskuntarakenne ja elinympäristön laatu<br />
3) kulttuuri- ja luonnonperintö, virkistyskäyttö ja luonnonvarat<br />
4) toimivat yhteysverkostot ja energiahuolto<br />
5) Helsingin seudun erityiskysymykset sekä<br />
6) luonto- ja kulttuuriympäristöinä erityiset aluekokonaisuudet.<br />
Koordinaatiota pyritään uudella EU-ohjelmakaudella vahvistamaan siten, että on vain<br />
yksi kansallinen strategia, joka koskee sekä kansallista kehittämistä (määritelty valtakunnallisissa<br />
alueiden kehittämistavoitteissa hallituskausittain) että EU-ohjelmaa (rakennerahastostrategiassa<br />
tarkennettu). Kuten hallinnon ja aluekehittämisen ministeriryhmä on<br />
linjannut maaliskuussa 2012, myös uudella kaudella maakuntien liitot sekä Elinkeino-, liikenne-<br />
ja ympäristökeskukset (ELY) toimivat välittäjäorganisaatioina, jotka tekevät päätökset<br />
rahoituksesta sovittavan työnajon kautta. ESR-rahoituksesta päätökset tehdään<br />
ELY-keskuksissa. EAKR-hankkeissa päätökset tehdään ELY-keskuksissa ja maakunnan liitoissa.<br />
2 Tavoitteena on saada sekä alueelliset ohjelmat että kumppanuussopimukset valmisteltua<br />
ennen kesää 2013.<br />
Lainsäädännön uudistamisessa tehdään muitakin muutoksia, joilla on maakunnallisen<br />
kehittämisen ja maakuntaohjelman statuksen kannalta merkitystä. Esimerkiksi lausunto-<br />
ja neuvottelumenettelypykälää tullaan muokkaamaan ja viranomaisten velvoitetta<br />
pyytää lausuntoa maakuntien liitoilta tarkentamaan. Tällä on merkitystä myös valmistelussa<br />
olevien kasvusopimusten ja muun muassa ”INKA”-ohjelman (innovatiiviset kaupungit)<br />
kannalta. Korkeakoulujen asema ja rooli tässä neuvottelukokonaisuudessa on vielä<br />
pohdittavana. Kumppanuuden kannalta voisi olla ongelmallista, mikäli nämä olisivat<br />
allekirjoittajina kasvusopimuksissa / INKA-ohjelmissa, joissa yliopistot ja korkeakoulut<br />
saattavat olla myös hankerahoituksen hakijoina. Uudenkin lainsäädännön puitteissa kasvusopimukset<br />
on sisällytettävä maakuntaohjelmiin ja yhteen sovitettava näiden kanssa.<br />
Seurannan ja tilastoinnin kannalta merkitystä on myös mahdollisilla muutoksilla, joilla<br />
vaikutetaan seutukuntajakoon ja joilla on annettu maakuntaliitolle ja kunnille mahdollisuus<br />
sopia maakunnan yhteistoiminta-alueista, joissa tilastolliset alueet voidaan määritellä<br />
tarpeen mukaan. Toiminnallisesti maakuntaohjelman yhteydessä voidaan määritellä<br />
toisenlaisia yhteistoiminta-alueita, mikäli tämä koetaan tarkoituksenmukaiseksi. Myös<br />
ELY-keskusten toimintaa ollaan uudistamassa. Uudistuksen pohjalta on pohdittu yrityspalvelujen<br />
tarjoamista ja niiden oikeaa sijoittumista. Todennäköisimpänä sijoituspaikkana<br />
on pidetty seudullisia kehittämisyhtiötä, joiden toiminnassa kuntia voidaan kannustaa<br />
seudulliseen yhteistoimintaan yhteisen elinkeinopolitiikan toteuttamisessa. Maakuntaohjelmatyössäkin<br />
elinkeinopoliittiset painotukset näyttävät korostuvan näiden uudistusten<br />
myötä aiempaa enemmän.<br />
2<br />
Lähde: TEM (2012): HALLINNON JA ALUEKEHITTÄMISEN MINISTERITYÖRYHMÄ 23.3.2012: EU-RAKENNERA-<br />
HASTOKAUDEN <strong>2014</strong> – 2020 KANSALLINEN VALMISTELU - Ohjelmarakenne, välittävät toimielimet ja maakunnan<br />
yhteistyöryhmän asema.
12 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> asemaa on vahvistettu myös lisäämällä velvoittavuutta valtion aluehallinnon<br />
ohjauksessa. Käytännön seuraukset ovat tältä osin toistaiseksi varsin hahmottumattomia.<br />
Vaikutus ELY-keskusten tulosohjauksen kautta näyttäytyvät selkeimpänä<br />
merkkinä muutoksesta. Jatkossa lainsäädäntö myös virtaviivaistuu, kun laki alueiden<br />
kehittämisestä ja rakennerahastoista yhdistetään (tarkoitus tulla voimaan tammikuussa<br />
<strong>2014</strong>). Nykyisellään lainsäädäntö määrittelee, että ”Maakuntaohjelmassa tulee esittää<br />
maakunnan erityispiirteisiin ja mahdollisuuksiin perustuvat alueen kehittämistavoitteet”.<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> laadintaohjeen mukaan laadinnassa tulee hyödyntää ennakointi- ja<br />
riskianalyysityötä sekä nykyisten ohjelmien arviointitutkimusten keskeisiä havaintoja.<br />
Uusia ohjelmia valmistellaan vuoden 2013 aikana, osassa valmistelu on jo alkanutkin. Uudet<br />
maakuntaohjelmat hyväksytään viimeistään kevään <strong>2014</strong> aikana. Tässä suhteessa käsillä<br />
olevassa arvioinnissa on pyritty tuottamaan mahdollisimman käytännön läheistä ja<br />
ohjelmatyön valmistelussa hyödynnettävää tietoa.<br />
2.3 Politiikan taustaideologiat: erikoistuminen ja älykkäät kaupungit<br />
Uutta ohjelmakautta on suunniteltu pitkälti alueelliseen innovaatiojärjestelmäajatteluun<br />
ja alueelliseen erikoistumiseen pohjautuvan ”smart specialisation” -ajattelun (ks. esim.<br />
Foray & Hall 2009) kautta. Tämän käsitteen tausta EU-politiikassa juontuu EU 2020<br />
strategiasta, jonka keskeisiä kysymyksiä on, miten varmistetaan onnistunut rakenteellinen<br />
siirtymä EU-tasolla tuotannollislähtöisestä taloudesta osaamis- ja tietämyslähtöiseen<br />
talouteen (knowledge economy). Strategian yhtenä kärkialoitteena julkaistiin<br />
Innovaatiounioni-strategia, jossa tämän tavoitteen saavuttamiseksi korostetaan erityisesti<br />
kahta lähestymistapaa: Euroopan innovaatiokumppanuuksia (European Innovation<br />
Partnerships) sekä älykästä erikoistumista (Smart specialisation). Jälkimmäinen korostaa<br />
aluelähtöisille vahvuuksille ja erityispiirteille perustuvan innovaatiolähtöisen strategian<br />
tarvetta kilpailuedun synnyttämiseksi globaalin talouden olosuhteissa. Tällainen strategia<br />
edellyttää parempaa tieto- ja näyttöperustaa ja strategista tiedonkeruuta alueen<br />
vahvuuksista ja osaamisesta, jonka pohjalle alueen erikoistumisen ja profiloinnin vahvistamista<br />
voidaan rakentaa.<br />
Erikoistumiskysymys on erityisen keskeinen niille alueille, jotka eivät kuulu tieteen ja teknologian<br />
eturintamaan. Näillä alueilla ei ole useinkaan mielekästä kohdistaa tutkimus- ja<br />
innovaatiopoliittisia toimenpiteitä huippuosaamisen kehittämiseen kärkiteknologia-alueilla<br />
(esimerkiksi bioteknologia, informaatioteknologia tai nanoteknologian eri osa-alueet),<br />
koska niiden osaamisen kriittinen massa ei riitä kilpailemaan näiden alojen globaalien<br />
kärkikeskittymien kanssa perusteknologioiden kehittämisessä. Älykäs erikoistuminen<br />
-lähestymistavan mukaan on mielekkäämpää kehittää vahvuuksia näitä perusteknologia-alueita<br />
ja kärkitutkimusalueita hyödyntäviin ja täydentäviin osaamisaloihin. Hyvä esimerkki<br />
on Suomessa metsäteollisuudessa käyttöön otettu strategia puuraaka-aineen<br />
ja muun biomassan bioteknologiasovellusten kehittämiseksi. Toinen esimerkki on informaatioteknologian<br />
sovellusten kehittäminen alueen vahvoille aloille, kuten koneenrakennusteollisuuden<br />
käyttöön. Pohjimmiltaan älykäs erikoistuminen korostaa perinteisen<br />
toimialalähtöisen erikoistumisstrategian (esimerkiksi matkailu, energiateollisuus) sijaan<br />
kehittämisen painopisteen siirtämistä osaamis- ja innovaatiolähtöiseen erikoistumiseen.<br />
Tällöin vahvojen toimialojen sisältä haetaan kehittämisalueita, joissa tutkimus-, kehitysja<br />
innovaatiotoiminnalla voidaan kehittää uusia tuotteita, prosesseja ja palveluita (kuten<br />
paikallisiin luonnonvaroihin erikostuneet bioenergiasovellukset, joilla on tiiviit linkit eri<br />
toimialoille).<br />
Tämän lähestymistavan korostamisen myötä Komissio on tiedonannossaan aluepolitiikan<br />
panoksesta Eurooppa 2020 -strategian toteuttamiseen (COM[2010] 553) linjannut, että<br />
”Kansallisten ja alueellisten viranomaisten olisi näin ollen kehitettävä älykkään erikoistumisen<br />
strategioita, jotta aluepolitiikkaa voitaisiin yhdessä muiden unionin toimintalinjojen<br />
kanssa käyttää parhaalla mahdollisella tavalla.” Tälle ajatusmallille pohjautuvia alueellisen<br />
erikoistumisen strategioita päivitetään myös meneillään olevassa ”Horizon 2020” -työssä,<br />
sekä EU:n tutkimus- ja innovaatiopolitiikan viitekehyksessä että kansallisesti.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
13<br />
Tavoitteena on myös varmistaa julkisten varojen tehokkaampi käyttö ja yksityisten investointien<br />
lisääminen kiristyvässä taloustilanteessa aluelähtöisten älykkään erikoistumisen<br />
strategioiden avulla. Alueet voivat keskittää resursseja muutamiin keskeisiin prioriteetteihin<br />
sen sijaan, että investoinnit levitettäisiin liian laajalti eri tutkimusaloille ja<br />
liiketoiminnan sektoreille. Kyseessä on strategia, jossa yritykset, tutkimuskeskukset ja<br />
korkeakoulut toimivat yhdessä alueen lupaavimpien erikoistumisalojen sekä innovointia<br />
haittaavien heikkouksien kartoittamiseksi. Älykkään erikoistumisen strategiassa otetaan<br />
huomioon alueellisten talouksien erilaiset innovointi- ja investointivalmiudet. Johtavat<br />
alueet voivat investoida geneerisen teknologian edistämiseen tai palveluihin liittyvään<br />
innovointiin. Sen sijaan muiden alueiden on usein hyödyllisempää investoida teknologian<br />
soveltamiseen tietyllä alalla tai toisiinsa liittyvillä aloilla.<br />
Elinkeino- ja innovaatiopolitiikan vuorovaikutus tai parempi yhteensovittaminen ovat<br />
sekä kansallisella että paikallisella tai alueellisella tasolla esillä olevia kysymyksiä, joihin<br />
liittyen on pohdittu muun muassa klusteripolitiikan jälkeisiä kehitys- ja innovaatioalustoja,<br />
joiden spatiaalinen ja toiminnallinen muoto voi olla hyvinkin monimuotoinen (paikallisuus<br />
yhdistettynä virtuaalisuuteen, globaalit arvoverkot ja toimijaverkosto jne., ks. esim.<br />
Cooke, Philip (<strong>2011</strong>): “From Clusters to Platform Policies in Regional Development”, European<br />
Planning Studies Vol. 20, No. 8, August 2012). Esillä on myös enenevässä määrin<br />
ollut kysymys valtion roolista toimintapolitiikassa, sääntelevästä mahdollistavaan ja<br />
koordinaatiota edistävään suuntaan (esim. Mazzucato (<strong>2011</strong>): THE ENTREPRENEURIAL<br />
STATE, London: Demos.). Ajattelua on viety eteenpäin erityisesti liittyen tulevaisuuden<br />
kriittisiin kysymyksiin ja toimiala- tai hallinnonalarajat ylittäviin globaaleihin kehityshaasteisiin<br />
(”grand challenges”, esim. Innovaatiounionin ja Horisontti 2020 -teemojen kohdalla)<br />
kuten kestävät ympäristö- ja energiaratkaisut (tekniset ja toiminnalliset ratkaisut,<br />
verkot jne.), toimivat yhteisöt tai maankäytön, asumisen ja liikenteen uudet ratkaisut.<br />
Viimeksi mainitussa on kehittämistyötä toteutettu paljolti ”älykkäät kaupungit” -ajattelun<br />
pohjalta, joka alkujaan on lähtenyt globaalien metropolien näkökulmasta, mutta on<br />
sittemmin levinnyt huomattavasti laajemmalle ja on vaikuttanut suomalaisenkin alueellisen<br />
innovaatiopolitiikan nykyisten avausten muotoon (esimerkiksi Tekesin Innovatiiviset<br />
kaupungit -ohjelma).<br />
Arvioinnin aikana on hahmoteltu vaihtoehtoja tai seuraajia valtavirtaa edustavalle alueellisen<br />
erikoistumisen lähestymistavalle ja ideologialle. Arvioinnissa on kehitelty mallia,<br />
joka vastaisi joihinkin yhdensuuntaisuuden ja liiallisen yksipuolisuuden haasteisiin, joita<br />
hankkeen aikana on tunnistettu. Tätä ”ennakoivan maakuntasuunnittelun” mallia olemme<br />
avanneet johtopäätösosiossa. Sitä työstetään jatkossa eteenpäin myös vuoropuhelussa<br />
maakunnallisten ja kansallisten toimijoiden kanssa, muun muassa arvioinnin loppuseminaarin<br />
yhteydessä.
14 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
3. ARVIOINNIN TOTEUTUS: TYÖVAIHEET, MENETELMÄT<br />
JA AINEISTOT<br />
Kuuden maakunnan (Etelä-Pohjanmaa, Keski-Suomi, Pirkanmaa, Pohjanmaa, Satakunta,<br />
ja Varsinais-Suomi) maakuntaohjelmien, niiden vaikuttavuuden ja maakuntaohjelmajärjestelmän<br />
arviointi toteutettiin pääasiallisesti loppuvuodesta 2012 (lokakuu 2012 –<br />
tammikuu 2013). Arviointi koostui kahdeksasta eri osa-alueesta (katso kuva 1). Työ alkoi<br />
aloituskokouksella, jossa asetettiin ohjausryhmä ja sovittiin sen roolista, täsmennettiin<br />
arvioinnin toteutus sekä työsuunnitelman vaiheet ja sovittiin palaute- ja ohjausmekanismeista<br />
hankkeen toteutuksen aikana.<br />
Aloituskokous<br />
Haastattelut<br />
Kysely<br />
Benchmarking<br />
Työpajat<br />
Asiakirjaanalyysi<br />
Raportointi<br />
Seminaari<br />
Kuva 1. Arvioinnin toteutuksen eteneminen vaiheittain<br />
Toisessa vaiheessa perehdyttiin arvioitavien maakuntaohjelmien aineistoon. Asiakirjaanalyysi<br />
pidettiin tarkoituksella kevyenä, jotta enemmän resursseja voitiin allokoida koko<br />
hankkeen kannalta kriittisempiin osa-alueisiin. Aloituskokouksessa resursseja ohjattiin<br />
asiakirja-analyysivaiheesta asiantuntijahaastatteluihin, jotka toteutettiin marras- joulukuussa<br />
2012. Arvioinnin kolmannessa työvaiheessa jokaisesta maakunnasta haastateltiin<br />
alueiden nimeämät neljä henkilöä. Lisäksi arviointiin tuotiin syvyyttä haastattelemalla ja<br />
loppuseminaariin muutamia kansallisen tason asiantuntijoita. Lista arvioinnin yhteydessä<br />
toteutetuista haastatteluista löytyy liitteestä 2.<br />
Uutta tietoa maakuntaohjelmien toteutuksesta hankittiin myös sähköisen kyselyn kautta<br />
(vaihe 4), joka lähetettiin kaikkiaan 862 henkilölle. Pohjanmaalla ja Varsinais-Suomessa<br />
kysely toteutettiin sekä suomeksi että ruotsiksi. Yhteensä vastauksia saatiin 212 kappaletta<br />
(vastausprosentti 24,6). Aiempien arviointikokemuksien pohjalta on oletettavaa,<br />
että vastaajiksi päätyvät henkilöt tuntevat ohjelmatyön keskimääräistä paremmin ja heillä<br />
on myös motivaatiota kehittää ohjelmaa. Varsin runsas avovastausten määrä indikoi<br />
motivaation ja perehtymisen olevan korkealla tasolla vastaajien keskuudessa.<br />
Prosentuaalisesti eniten vastaajia tavoitettiin Varsinais-Suomen ja Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong><br />
maakunnista. Heikointa vastausaktiivisuus oli puolestaan Pirkanmaalla, jääden alle 20<br />
prosentin. Lukumäärältään aktiivisin maakunta oli Pohjanmaa 51 vastaajalla. Varsinais-<br />
Suomesta kyselyyn vastasi 45 henkilöä, Etelä-Pohjanmaalta 36, Satakunnasta 30, Pirkanmaalta<br />
27 ja Keski-Suomesta 23.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
15<br />
Kuva 2. Kyselyn vastausprosenttien jakautuminen<br />
maakunnittain<br />
Kysely osoitettiin maakuntien erikseen nimeämille keskeisille sidosryhmille ja edunsaajille,<br />
joten kunkin maakunnan vastaajaprofiili vaihteli tietotarpeen mukaan. Kohderyhmään<br />
kuului tyypillisesti maakunnan yhteistyöryhmä, maakunnan liitto, maakuntahallitus, valtion<br />
aluehallintoviranomaiset, alueen kaupungit ja kunnat, alueelliset elinkeinoyhtiöt ja<br />
yritysjärjestöjen edustajat, sekä otos yliopistojen, korkeakoulujen ja oppilaitosten yhteistyötahoja.<br />
Joissakin maakunnissa kohderyhmään valittiin myös laajempi joukko yritysedustajia<br />
tai kunnallisia luottamushenkilöitä. Vastaajien jakautuminen vastaajatyypeittäin<br />
ja maakunnittain on koottu taulukkoon 1. Tässä taulukossa kuten myös muualla<br />
raportissa lihavoidut tulokset edustavat ääripäitä, joko alhaisimpia tai korkeimpia arvoja<br />
(taulukossa 1 niitä ryhmiä, joka ovat parhaiten edustettuja vastaajaryhmässä kunkin<br />
maakunnan kohdalla).<br />
Taulukko 1. Vastaajien edustamat tahot maakunnittain<br />
Etelä-<br />
Pohjan<br />
maa<br />
Keski-<br />
Suomi<br />
Pirkanmaa Pohjanmaa Satakunta Varsinais-<br />
Suomi<br />
Kunta, kuntajohtaja, pormestari tmv. 6 4 3 2 6 10<br />
Kunta, kunnallinen luottamushenkilö 0 0 0 18 0 4<br />
Kunta, kunnan työntekijä 1 0 2 4 2 2<br />
Kuntayhtymä, muu kuin maakunnan liitto 0 4 1 1 0 0<br />
Seudullinen kehittämisyhtiö 3 4 3 2 4 1<br />
Maakunnan liiton työntekijä 4 4 1 3 1 4<br />
Valtion alue- tai paikallishallinto 3 1 3 11 6 9<br />
Yksityinen yritys 3 0 1 1 0 2<br />
Yrittäjäjärjestö tai kauppakamari 3 0 2 4 1 2<br />
Kansalaisjärjestö tai yhdistys 5 1 5 2 3 0<br />
Muu etujärjestö 2 1 0 0 1 3<br />
Yliopisto/korkeakoulu 2 4 1 0 1 5<br />
Muu oppilaitos 0 0 3 0 2 0<br />
Tutkimuslaitos tai muu<br />
2 0 0 1 1 1<br />
kehittämisorganisaatio<br />
Erillisrahoitteisen projektin edustaja 0 0 0 1 0 1<br />
Ministeriö 0 0 0 0 0 0<br />
Kansallinen rahoittajaorganisaatio tms. 0 0 0 0 0 1<br />
(esim. Tekes)<br />
Jokin muu taho, mikä 2 0 2 1 2 0<br />
Yhteensä 36 23 27 51 30 45
16 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Kyselyllä haettiin tietoa muun muassa ohjelmien tavoitteenasettelun onnistuneisuudesta,<br />
tuloksista ja vaikutuksista, sekä ohjelmien toimeenpanosta ja hankkeistuksesta. Lisäksi<br />
kartoitettiin näkemyksiä toimijoiden sitoutuneisuudesta ja koetuista verkostohyödyistä<br />
ja yhteistyön ja kehittämisverkostojen toimivuudesta, sekä aluekehityksestä<br />
ja käytännön täytäntöönpanosta. Kysymyksiin sisällytettiin myös mahdollisuus kertoa<br />
omia näkemyksiä maakunnallisen ohjelmaperusteisen kehittämistyöhön kehittämistarpeista<br />
sekä järjestelmään, toimintatapoihin että toiminnan painopisteiin ja sisältöihin liittyen.<br />
Vastaajat käyttivätkin varsin kiitettävästi tätä mahdollisuutta tuoda omin sanoin<br />
näkemyksiään esille.<br />
Viidennessä vaiheessa arviointiin tuotiin lisäulottuvuutta toteuttamalla temaattinen vertailuanalyysi<br />
(benchmarking). Työssä hyödynnettiin Ramboll Management Consultingin<br />
muita maayksiköitä (erityisesti Ruotsi, Saksa ja Tanska). Lisäksi asiantuntijatukea tarjosi<br />
Cardiffin yliopiston Philip Cooke, jonka avulla tunnistettiin potentiaalisia tapaustutkimuksia<br />
ja vertailukohtia, jotka toimivat syötteenä työpajoissa ja tiedonkeruussa (yhteenveto<br />
liitteessä 5). Kuudennessa vaiheessa jokaisessa kohdemaakunnassa järjestettiin<br />
temaattinen työpaja, joissa sekä käsiteltiin arvioinnin alustavia tuloksia että työstettiin<br />
tiedonkeruun sekä vertailuanalyysiin pohjalta toimintamallia. Lisäksi tavoitteena oli tuottaa<br />
ehdotuksia liittyen valittuihin sisältöteemoihin ja maakuntaohjelmatyön tavoitteisiin,<br />
saavutuksiin ja vaikuttavuuteen sekä vaihtoehtoisiin toimintatapoihin jatkossa (huomio<br />
erityisesti vaikuttavuuden tehostamisessa ja mahdollisten pullonkaulojen ja ongelmien<br />
poistamisessa).<br />
Lähtökohtana analyysissa ja tiedonkeruussa oli myös edellinen arviointi, joka oli maakuntaohjelmista<br />
tehty aiemmin ohjelmakaudella (2009/2010). Keskeisiä havaintoja ja kehityssuosituksia<br />
käytettiin lähtötilannekyselyä tehtäessä ja valittaessa teemoja arvioinnin<br />
työpajoihin. Suositukset on esitetty tiivistetysti alla olevassa taulukossa 2.<br />
Taulukko 2. Aiemman arvioinnin suositukset maakunnittain<br />
Etelä-<br />
Pohjanmaa<br />
Suositukset<br />
1. KUMPPANUUDET: Yksittäisten yritysten ja<br />
järjestöjen aktivointi tiiviimmäksi osaksi<br />
yhteistyötä. (erityisesti ottaen huomioon<br />
tarpeen toimintatavalle, joka ylittää sektori- ja<br />
hallinnonalojen rajat).<br />
2. OHJELMAN ROOLI MAHDOLLISTAJANA JA<br />
EDELLYTYSTEN LUOJANA:<br />
vaikuttavuuslogiikka syvällisemmin<br />
pohdittavaksi, ml. ekologiset, sosiaaliset ja<br />
kulttuuriset vaikutukset, eri sektorien<br />
kehittäminen ja yhteisvaikutukset sekä eri<br />
kohderyhmien kokemukset ja näkemykset<br />
paremmin hyödynnettäväksi.<br />
3. UUDET VÄLINEET OSALLISTAMISELLE.<br />
4. TOIMINTAKULTTUURIN MUUTOKSET:<br />
lähempään tarkasteluun maakuntaohjelman<br />
toimintamallin vaikutus kokonaisvaltaisiin<br />
teemoihin kuten hyvinvointi ja vetovoima.<br />
5. SISÄLLÖLLINEN UUDISTAMINEN:<br />
haastavampien sisältöjen parempi huomiointi,<br />
erityisesti palvelusektori.<br />
Kehitys tarkastelujaksolla<br />
1. KUMPPANUUKSIEN KANSSA ON THETY<br />
AKTIIVISTA KEHITYSTÖTÄ. Yrityskentän<br />
rooliin on kiinnitetty erityishuomiota,<br />
mm. kasvuyrittäjyysohjelman 2020<br />
avulla. Maakuntaan on perustettu<br />
kasvuyrittäjyysfoorumi, jossa mukana<br />
yrityselämän edustajia, yrittäjäjärjestöt,<br />
korkeakoulut, kehitysyhtiöt,<br />
maakunnalliset kehittäjäorganisaatiot<br />
jne. mukana. Uusimpana maakunnassa<br />
kehitetään Kasvu Open –tapaista<br />
konseptia (Keski-Suomen esimerkkien<br />
pohjalta), joka muodostaa foorumin<br />
pohtimaan toimenpiteitä, joilla kasvua ja<br />
kansainvälistymistä vauhditetaan.<br />
2. VAIKUTTAVUUSLOGIIKKAA ON<br />
POHDITTU JA KEHITETTY. Muun muassa<br />
yritysten kasvulle ja<br />
kansainvälistymiselle pohditaan uusia,<br />
vaikutuksia parhaiten kuvaavia mittareita<br />
(mm. Viennin kasvu, laatutyöpaikkojen<br />
määrän kasvu yrityksissä ja<br />
verotulokehitys).<br />
3. OSALLISTAMINEN ON EDISTYNYT<br />
MYÖNTEISESTI<br />
TARKASTELUAJANJAKSOLLA JA SIIHEN<br />
ON KIINNITETTY HUOMIOTA KAUTTA<br />
OHJELMATYÖN.<br />
4. PALVELUSEKTORIN KEHITYS ON OSA<br />
MENEILLÄÄN OLEVAA KEHITYSTYÖTÄ JA<br />
MAAKUNTAOHJELMAN ROOLI NÄYTTÄÄ<br />
VARSIN KESKEISELTÄ<br />
KEHITTÄMISKOKONAISUUDESSA. Etelä-<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> muuttoliike ja yrityskehitys<br />
on ollut tarkastelujaksolla myönteistä ja<br />
vaikka maakuntaohjelman suoraa<br />
vaikutusta ei olekaan osoitettavissa,<br />
myönteisiä vaikutuksia edellytyksien<br />
parantamiseen on nähtävissä.<br />
5. Palvelusektori edellyttää yhä<br />
lisähuomiota.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
17<br />
Keski-Suomi 1. KUMPPANUUDET: Yritykset osallistettavaksi<br />
ohjelmavalmisteluun kärkihankkeissa ja<br />
klusteritoimenpiteissä.<br />
2. SISÄLLÖLLINEN UUDISTAMINEN:<br />
Painopisteiden hahmottamisessa<br />
korostettava laajempia ja poikkisektoraalisia<br />
teemapainotuksia ja rikottava<br />
”siilomaisuutta” ja hallinnonalalähtöisyyttä,<br />
lähtökohdaksi asukkaiden ja yritysten<br />
tarpeet ja odotukset.<br />
3. TULEVAISUUUSNÄKÖKULMA:<br />
Osaamispääoman turvaamiseksi katse<br />
pidemmälle tulevaisuuteen työikäisen<br />
väestön määrän kehityksen osalta<br />
(ennakoinnin vahvistaminen).<br />
Pirkanmaa 1. OHJAAVUUDEN PARANTAMINEN:<br />
Temaattisen toteutumisen seurannan<br />
käyttöönotto, joka osaltaan kirkastaa<br />
maakuntaohjelman roolia käytännön<br />
kehitystyön ohjaamisessa.<br />
2. ALUERAKENNE: KESKUSKAUPUNGIN JA<br />
YMPÄRÖIVÄN MAAKUNNAN VÄLISEN<br />
JÄNNITTEEN HUOMIOIMINEN:<br />
Maakunta/keskus -jännite on edelleen<br />
huomioitava varsinkin, kun Tampereen<br />
kaupunkiseudun väestöllinen ja taloudellinen<br />
painoarvo sekä alueelliset erot seutukuntien<br />
välillä ovat edelleen kasvamassa, ja kuntien<br />
vaikutusvalta ja rooli maakuntaohjelma<br />
toteuttavassa yhteistyössä on hyvin suuri.<br />
3. KUMPPANUUDET: esimerkillisen teknisen<br />
toteutuksen lisäksi tarvitaan hengen<br />
puhaltamista aluekehityksen osallisiin.<br />
Pohjanmaa 1. PAINOPISTEIDEN TERÄVÖITTÄMINEN:<br />
välineenä arvioinnin, indikaattorityön ja<br />
vertaiskehittämisen käytännöt, sisältöjen<br />
kannalta innovatiiviset avaukset ja<br />
yhdistelmät (sote- ja hyvinvointipalveluiden<br />
uudet avaukset).<br />
2. SISÄLLÖLLINEN UUDISTAMINEN: UUSIEN<br />
SISÄLTÖJEN HAKEMINEN ENERGISYYTEEN<br />
JA ENERGISOIVAAN TOIMINTATAPAAN:<br />
energiateknologian kehittämisen lisäksi<br />
toimintamalleissa paremmin kehitettäväksi<br />
(yhteisöllisyys, yhteiset kohtaamisareenat ja<br />
sosiaaliset verkostot, maahanmuuttajien<br />
aktivointi ja kotouttaminen, monikielisyyden<br />
ja monikulttuurisuuden tukeminen).<br />
3. ALUERAKENNE JA MAASEUTU-<br />
KAUPUNKIVUOROVAIKUTUS:<br />
Aluerakenteen ja liikenteen toimien<br />
tehostaminen (esim. siltayhteys, itälänsi-yhteyksien<br />
vahvistaminen,<br />
paikallisliikenteen kehittäminen)<br />
Aluerakenteen tiivistäminen ja<br />
kaupunkiseutujen veturiaseman ja -<br />
osaamisen hyödyntäminen, mutta myös<br />
syrjäisempien alueiden<br />
erityisosaaminen, miniklusterit ja<br />
erityisosaamisen alueet tulee huomioida<br />
entistä paremmin.<br />
Vaasan profiloituminen kansainvälisenä<br />
koulutus- ja tutkimuskeskuksena ja<br />
tiiviin Ruotsin yhteytensä pohjalta rajat<br />
ylittävän yhteistyön edelläkävijänä.<br />
1. TÄSSÄ ON ONNISTUTTU HYVIN.<br />
Yritysjohtoryhmä on todettu hyväksi<br />
käytännöksi. Ulkopuolisen osaamisen ja<br />
näkökulmien vahvistamista<br />
peräänkuulutetaan.<br />
2. POIKKISEKTORIAALISUUTTA ON<br />
VAHVISTETTU SEKÄ OHJELMATYÖSSÄ<br />
ETTÄ MUISSA<br />
STRATEGIAPROSESSEISSA. Ennakoinnin<br />
vahvistaminen on luonteva osa tätä<br />
kehitystä.<br />
3. ENNAKOINTINÄKÖKULMAA ON<br />
VAHVISTETTU MYÖNTEISESTI.<br />
Ennakoinnin hyödyntäminen<br />
päätöksenteossa ja laajempi<br />
arvoperustakeskus vahvistaisi tätä<br />
edelleen.<br />
1. SEURANTAA ON VIETY TEMAATTISEEN JA<br />
TOIMENPIDEKOHTAISEEN SUUNTAAN.<br />
Tämä helpottaa toteuman seurantaa ja<br />
auttaa kirkastamaan maakuntaohjelman<br />
vaikutuksen eriyttämistä muista<br />
toimenpiteistä.<br />
2. JÄNNITE ON EDELLEEN OLEMASSA,<br />
MUTTA SITÄ ON PYRITTY LIEVENTÄMÄÄN<br />
KEHITTÄMISTOIMENPITEIN. Myös yleisen<br />
asenneilmapiirin muuttuminen<br />
keskuskaupunkien veturiroolin<br />
tunnustavaksi on saattanut lieventää<br />
jännitetä jossain määrin.<br />
3. ALUEKEHITYS ERITYISESTI<br />
MAAKUNTAOHJELMAN PUITTEISSA ON<br />
EDELLEEN SUHTEELLISEN VÄHÄISTÄ<br />
HENGEN NOSTATUSTA JA INNOSTUSTA<br />
NAUTTIVA ALUE. Tietyillä sisältöalueilla<br />
aluekehityksessä on nostetta, erityisesti<br />
innovaatiotoiminnan monipuolisen<br />
kehittämisen ja innovaatioympäristöjen<br />
alueella. Tämä ei välttämättä tosin ole<br />
erityisesti maakuntaohjelmaan, vaan<br />
useimmiten kaupunkikehittämiseen<br />
nivoutuvaa.<br />
1. TERÄVÖITTÄMINEN ON EDELLEEN<br />
PUOLITIESSÄ, VAIKKA ARVIOINNIN<br />
TIETOJEN POHJALTA TÄMÄ EI ERITYISEN<br />
KRIITTISENÄ NÄYTTÄYDYKÄÄN.<br />
Myönteisiä näkemyksiä esiintyy<br />
erityisesti kärkivalintojen kuten energia,<br />
monikulttuurisuus, kaksikielisyys suhteen<br />
ja näillä teemoilla on oletettavasti<br />
kysyntää jatkossakin. Hyvinvointisektori<br />
ei ole edennyt aivan odotetulla tavalla.<br />
2. ENERGIAPAINOTUS ON EDENNYT<br />
ERITYISEN MYÖNTEISESTI. Myös<br />
sisällöllisen uudistamisen muut alueet<br />
ovat edenneet myönteisesti.<br />
3. AIHEET OVAT EDELLEEN RELEVANTTEJA<br />
JA NIITÄ ON KAIKKIA MYÖS EDISTETTY<br />
KONKREETTISIN TOIMIN.
18 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Satakunta 1. OHJELMARAKENTEEN JA SISÄLTÖJEN<br />
TERÄVÖITTÄMINEN:<br />
Yritystoiminnan, osaamisen ja<br />
innovaatioiden kehittämisen<br />
onnistumiset tulisi saada paremmin<br />
näkyville myös ohjelmassa ja ohjelmaasiakirjassa:<br />
päämäärien ja priorisoinnin<br />
muotoiluun kiinnitettävä erityistä<br />
huomiota.<br />
Tavoitteet ja kärkihankkeet muotoiltava<br />
terävämmin ja valikoivammin.<br />
Varsinais-<br />
Suomi<br />
Maakuntaohjelmaan liittyen:<br />
1. Alueelliset työpajat seurannan ja laadinnan<br />
tueksi<br />
2. Turun kehitys tulisi saada heijastumaan<br />
alueen kehitykseen laajemmin (keinoja<br />
tähän ei tunnistettu)<br />
3. Seurantaa jäntevöitettävä<br />
4. Läpileikkaaviin teemoihin omat<br />
seurantamittarit (elinkaariajattelu, yhteistyö,<br />
kestävä kehitys ja tasa-arvo)<br />
5. Tunnetuksi tekemistä parannettava<br />
6. Priorisointia terävöitettävä<br />
7. Punaiset langat jatkossakin: osaamisen<br />
kehittäminen, yhteistyö ja<br />
kansainvälistyminen<br />
Maakuntasuunnitelman osalta lisäksi:<br />
Internet-sivujen tarpeellisuus ja muoto<br />
selvitettäväksi<br />
1. VALMISTELUTYÖ JA TÄHÄN LIITTYVÄ ON<br />
MENEILLÄÄN. Tulevaisuuskäsikirja on<br />
auttanut kansalaisnäkökulman<br />
vahvistamisessa.<br />
Valittuja painopisteitä edistetään<br />
aktiivisesti erilaisilla strategioilla,<br />
kuten yrittäjyyskasvatukseen,<br />
aikuiskoulutukseen,<br />
koulutustarpeiden ennakoinnin<br />
hankkeet, ilmastostrategia jne.<br />
Kärkihankkeiden valikoiminen<br />
yhdessä em. prosessien osana ja<br />
mahdollisesti maakuntaohjelmaa<br />
integroivassa roolissa hyödyntäen<br />
voisi osaltaan helpottaa tiedotuksen,<br />
seurannan ja vaikuttavuuden<br />
tehostamista.<br />
1. Toteutettu<br />
2. Vaikea kysymys, jonka kanssa<br />
työskennellään.<br />
3. Toteutettu<br />
4. Seuranta- ja mittarikehikkoa on<br />
monipuolistettu tarkastelujaksolla.<br />
5. Tavoitetta ollaan toteuttamassa, ml.<br />
osallistavin foorumein ja työpajoin.<br />
6. Toteutumassa – valmistelutyö<br />
meneillään.<br />
7. Toteutumassa – valmistelutyö<br />
meneillään.<br />
Näiden edellisen arvioinnin analyysien ja suositusten pohjalle rakennettiin temaattisten<br />
työpajojen sarja, jossa kukin maakunta valitsi itselleen läheisimmän teeman alueellisesti<br />
käsiteltäväksi. Kuhunkin työpajaan kutsuttiin myös muiden viiden maakunnan edustajia<br />
tiedonvaihdon, vertaisoppimisen ja hyvien käytäntöjen levittämisen turvaamiseksi.<br />
Kuvio 1. Temaattisten työpajojen toteutus<br />
Länsi-Suomen maakunnissa
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
19<br />
Arvioinnin toteutuksen viimeinen työvaihe koostui raportoinnista ja sen lopputulos on<br />
tämä raportti. Viimeinen työvaihe käsittää loppuseminaarin, joka järjestetään helmikuussa<br />
2013 Helsingissä. Tapahtuman tarkoituksena on välittää arvioinnin tulokset eteenpäin<br />
sekä pohtia ohjelmalähtöistä aluekehittämistä uudistustarpeiden näkökulmasta. Työ- ja<br />
elinkeinoministeriön edustaja tulee paikalle kommentoimaan arvioinnin tuloksia. Lisäksi<br />
tavoitteena on järjestää paneelikeskustelu, jossa olisi mukana myös muiden ministeriöiden<br />
(esim. OKM, STM, MMM, LVM ja YM) edustajia. Raporttia kirjoitettaessa paneelin<br />
osallistujalista ei ollut vielä vahvistunut.
20 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
4. ARVIOINNIN TULOKSET<br />
4.1 <strong>Maakuntaohjelman</strong> asema ja käyttäjäystävällisyys tarkasteltavissa maakunnissa<br />
Kysely etsi vastausta maakuntaohjelman asemaan tarkastelluissa maakunnissa. Vastaajien<br />
kokemus siitä, tuntevatko he maakuntaohjelman, ovatko osallistuneet sen valmisteluun<br />
ja näkevätkö kehitystarpeita kertoo sekä osallisuudesta, omistajuudesta että sitoutumisesta<br />
maakuntaohjelmatyöhön.<br />
Kyselyssä kysyttiin kuinka hyvin vastaajat tuntevat ohjelman (erittäin hyvin; melko hyvin;<br />
melko huonosti; erittäin huonosti), ovatko he osallistuneet valmisteluun (ollut mukana<br />
ohjausryhmässä; ollut mukana projektiryhmässä; kommentoinut ohjelman sisältöjä;<br />
ollut toimenpiteen, hankkeen tai projektin toteuttaja; ollut muulla tavalla yhteydessä<br />
maakuntaohjelmaan; ei ole osallistunut) ja mitä ulottuvuuksia he pitävät erityisen tärkeinä<br />
ohjelman jatkokehityksen näkökulmasta. Kehitystarpeisiin liittyen olemme myös<br />
kirjanneet keski-arvon koetusta keskeisyydestä, koska tämä osaltaan kuvaa sitä, miten<br />
akuuttina tai painavana tarve koetaan. Sekä maakuntaohjelman kehittämiskohteita että<br />
järjestelmän kehitystarpeita arvioitiin asteikolla 1-5, jossa ensimmäisen kohdalla 5= merkittävin<br />
ja 1= vähiten merkittävä ja jälkimmäisen osalta 5= täysin samaa mieltä ja 1= täysin<br />
eri mieltä.<br />
Alla olevaan taulukkoon 3 on koottu tiivistelmä kyselyn kuvasta tältä osin. Kolmannessa<br />
sarakkeessa ensimmäinen luku kuvaa ”Erittäin hyvin” ja ”Melko hyvin” vastausten yhteenlaskettua<br />
prosenttiosuutta. Vastaavasti jälkimmäiseen lukuun on laskettu yhteen<br />
”Melko huonosti” ja ”Erittäin huonosti” vastanneiden osuudet. Neljännessä sarakkeessa<br />
ensimmäinen luku viittaa niiden henkilöiden prosentuaaliseen osuuteen, jotka ovat osallistuneet<br />
maakuntaohjelman valmistelutyöhön ohjausryhmän jäsenenä tai kommentoimalla<br />
ohjelman sisältöjä. Jälkimmäinen luku kuvaa maakuntaohjelman valmistelutyöhön<br />
osallistumattomien henkilöiden prosenttiosuutta.<br />
Taulukko 3. Vastaajaprofiili ja maakuntaohjelman tunteminen<br />
Maakunta Vastaajat Tuntee<br />
ohjelman<br />
(Erittäin tai<br />
melko hyvin<br />
– Ei tunne),<br />
%<br />
Etelä-<br />
Pohjanmaa<br />
Keski-<br />
Suomi<br />
Pirkanmaa<br />
Pohjanmaa<br />
Satakunta<br />
Varsinais-<br />
Suomi<br />
Kunnat, yrittäjä- ja<br />
kansalaisjärjestöt,<br />
maakunnan liitto,<br />
kehittämisyhtiöt,<br />
yritykset<br />
Kunnat, kuntayhtymät,<br />
seudulliset<br />
kehittämisyhtiöt,<br />
maakunnan liitto<br />
Järjestöt, oppilaitokset,<br />
valtion aluehallinto<br />
Kunnalliset<br />
luottamushenkilöt,<br />
valtion aluehallinto,<br />
yrittäjäjärjestöt<br />
Kunnat ja valtion<br />
aluehallinto, seudulliset<br />
kehittämisyhtiöt<br />
Kuntien viranomaisjohto,<br />
valtion aluehallinto,<br />
Yliopistot ja korkeakoulut<br />
Osallistunut<br />
ohjelmavalmisteluun<br />
(Kyllä - Ei)<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
tärkeimmät<br />
kehittämiskohteet 1<br />
83 – 17 64 – 11 Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
Painopisteiden osuvuus<br />
Vaikuttavuus<br />
83 – 17 44 – 13 Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
Vaikuttavuus<br />
Painopisteiden osuvuus<br />
60 – 40 59 – 26 Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
Maaseutu-kaupunki<br />
vuorovaikutus<br />
Vaikuttavuus<br />
67 – 28 43 – 31 Kansallinen<br />
edunvalvonta ja<br />
sitouttaminen<br />
Vaikuttavuus<br />
Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
78 – 20 57 – 27 Osuvat valinnat,<br />
Vaikuttavuus<br />
Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
80 – 20 60 – 22 Sitouttaminen<br />
Painopisteiden osuvuus<br />
Innovatiiviset<br />
näkemykset<br />
Järjestelmän<br />
kehitystarve #1 2<br />
(keskiarvo)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (4,11)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (4,3)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (3,92)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (3,97),<br />
tarjoaa välineitä<br />
(3,72)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (4,13)<br />
Uusia työkaluja<br />
tarvitaan (3,72), ei<br />
vastaa<br />
tulevaisuuden<br />
tarpeisiin (3,57)<br />
3<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> eri kehittämiskohteita pidemmällä aikavälillä (2013 jälkeen) arvioitiin seuraavien ulottuvuuksien kautta:<br />
”Uudet ja innovatiiviset näkemykset maakunnan kehittämiseen”, ”Osuvien ja oleellisten painopisteiden valinnan varmistaminen”,<br />
”Alueellisten toimijoiden sitouttaminen maakuntaohjelman valmisteluprosessiin”, ”Käytännön hyötyjen ja vaikuttavuuden<br />
turvaaminen”, ”Ohjelman merkityksen huomioiminen edunvalvonnassa kansallisesti”, ”Valmistelun osallistavuuden varmistaminen”,<br />
”Maaseudun ja kaupungin välisen vuorovaikutuksen huomioiminen”, ”Seurannan ja arvioinnin menetelmien kehittäminen”<br />
4<br />
Maakunnallista kehittämistyötä arvioitiin seuraavien väittämien kautta: ”Nykyinen järjestelmä (maakuntasuunnitelma- ja ohjelma)<br />
tarjoaa asianmukaisia työkaluja maakunnan kehittämiseen myös tulevaisuudessa”, ”Nykyisen järjestelmän rinnalle tarvitaan<br />
uusia työkaluja”, ”Nykyinen järjestelmä ei ole riittävä vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin”, ja ”Nykyinen järjestelmä ei<br />
anna riittävästi välineitä kansallisen tason vuoropuheluun ja edunvalvontaan”
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
21<br />
Näkemys siitä, mikä on maakuntaohjelman tärkein kehittämiskohde, vaihtelee jossain<br />
määrin maakunnittain. Vaikuttavuus on kaikilla maakunnilla kolmen kärjessä. Se ei ole<br />
kuitenkaan missään maakunnassa kaikkein tärkein teema. Innovatiivisuus korostuu Etelä-Pohjanmaalla<br />
ja Pirkanmaalla. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> lisäksi Satakunnassa osuvat valinnat<br />
nähdään tärkeimpänä teemana. Varsinais-Suomessa tärkeimmäksi nousee toimijoiden<br />
sitouttaminen, joka on myös Pirkanmaalla ja Pohjanmaalla kolmen kärjessä. Pohjanmaalla<br />
ohjelmalla koetaan olevan merkitystä myös kansallisessa edunvalvonnassa.<br />
Koko järjestelmän kehittämisen kannalta olennaisena pidetään uusien työkalujen tuomista<br />
nykyisten rinnalle. Kaikissa maakunnissa tätä tekijää pidettiin tärkeimpänä kehittämiskohteena.<br />
Erityisen selkeästi tämä näkyi Etelä-Pohjanmaalla (ka 4,11), Keski-Suomessa<br />
(ka 4,3) ja Satakunnassa (ka 4,13). Etelä-Pohjanmaalla (3,65) sekä Pirkanmaalla (ka<br />
3,69) peräänkuulutettiin myös uusia välineitä kansallisen tason vuoropuheluun ja edunvalvontaan.<br />
Keski-Suomessa (ka 3,9) eikä Satakunnassa (ka 3,7) uskottu nykyisen järjestelmän<br />
olevan riittävä vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin.<br />
Maakuntaohjelmaa käytetään varsin kiitettävästi vastaajien joukossa (katso taulukko 4).<br />
Vaikka haastatteluissa maakuntaohjelman merkitys nähtiin usein suhteellisen kriittisessä<br />
valossa, kyselyn vastaajat ovat pääosin saaneet siitä apua työssään, esimerkiksi hankevalmistelun,<br />
strategisen suunnittelun ja toiminnan ohjauksen välineenä. Vähäisintä käyttö<br />
on kyselyn tulosten perusteella Pohjanmaalla. Keski-Suomen ja Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong><br />
vastaajien keskuudessa ohjelmaa käytetään puolestaan erittäin aktiivisesti. Pohjanmaalla<br />
tulosta selittää, että vastaajissa oli muita maakuntia huomattavasti enemmän luottamushenkilövastaajia,<br />
kun taas muissa maakunnissa viranhaltijat olivat enemmistönä.<br />
Taulukko 4. <strong>Maakuntaohjelman</strong> käyttöaste vastaajien keskuudessa (/100%)<br />
Maakunta<br />
“Kyllä” -vastausten %-osuus<br />
maakuntaohjelman käyttöä koskevassa<br />
kysymyksessä<br />
Etelä-Pohjanmaa 88,9<br />
Keski-Suomi 82,6<br />
Pirkanmaa 62,9<br />
Pohjanmaa 52,9<br />
Satakunta 76,7<br />
Varsinais-Suomi 75,5<br />
Useimmat vastaajat käyttävät maakuntaohjelmaa muun suunnittelu- ja ohjelmatyön tukena.<br />
Maakuntaohjelmaa käytetään lausuntojen ja (rahoitus)päätösten valmistelussa,<br />
tärkeiden asiakokonaisuuksien päätösten valmistelussa; seudullisen strategioiden ja ohjelmien<br />
tausta-aineistona, strategisessa suunnittelussa ja yhteistyössä; kehitystoimenpiteiden<br />
ja toiminnan suunnittelussa, suunnitelmien/strategioiden/projektien tekemisessä,<br />
oman toiminnan suunnittelussa, ELY:n strategian seurannassa, oman organisaation strategiatyössä<br />
ja kunnan koulutuksessa ja valmennuksessa sekä koulutussuunnittelussa. Lisäksi<br />
ohjelmia hyödynnetään tavoitteiden asettamisen ja oman organisaation seurannan<br />
tukena, asetettujen tavoitteiden ja toimenpiteiden tarkistamisessa suhteessa omaan<br />
työhön sekä hankerahoitusperusteluissa ja hankevalmistelussa ja hankkeiden priorisointia<br />
koskevassa päätöksenteossa.<br />
Kyselyssä vastaajia pyydettiin myös ottamaan kantaa maakuntaohjelman rooliin aluekehitystyössä<br />
seuraavien väittämien kautta (asteikolla 1-5, jossa 5=täysin samaa mieltä, 1=<br />
täysin eri mieltä): ”<strong>Maakuntaohjelman</strong> myötä on muodostunut yhteinen näkemys alueen<br />
kehittämisen suunnasta”, ”<strong>Maakuntaohjelman</strong> ansiosta alue on kyennyt profiloitumaan<br />
täsmällisemmin”, ”Alueellinen yhteistyö on lisääntynyt ja aktivoitunut ohjelmaprosessin
22 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
myötä” ja ”Maakuntaohjelmilla on selkeä rooli alueen kehittämisen kokonaisuudessa”.<br />
Maakuntaohjelmaan suhtaudutaan positiivisimmin Etelä-Pohjanmaalla. Vähiten tyytyväisiä<br />
ovat varsinaissuomalaiset vastaajat jokaisen väittämän kohdalla.<br />
Erityisesti Keski-Suomessa, Pirkanmaalla ja Pohjanmaalla koettiin, että ohjelmasta on<br />
ollut hyötyä maakunnan kehittämisen suuntaa haettaessa. Varsinais-Suomen luku oli<br />
kuudesta maakunnasta alhaisin. Sekä Etelä-Pohjanmaalla että Pohjanmaalla maakuntaohjelma<br />
on kyselytulosten valossa auttanut aluetta profiloitumaan täsmällisemmin. Alueellisen<br />
yhteistyön nähdään lisääntyneen ja aktivoituneen ohjelmaprosessin ansiosta<br />
etenkin Etelä-Pohjanmaalla ja Keski-Suomessa. Kaikkiaan hajonta on pienin maakuntien<br />
kesken tämän väittämän kohdalla. Sen sijaan näkemys maakuntaohjelman roolista alueen<br />
kehittämisen kokonaisuudessa jakaa mielipiteitä – vastausten keskiarvo Etelä-Pohjanmaalla<br />
oli 3,88 ja Varsinais-Suomessa 3,0. Taulukossa on lihavoitu alhaisimmat ja korkeimmat<br />
arvot.<br />
Taulukko 5. <strong>Maakuntaohjelman</strong> rooli aluekehitystyössä<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
myötä on<br />
muodostunut<br />
yhteinen näkemys<br />
alueen<br />
kehittämisen<br />
suunnasta<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
ansiosta alue on<br />
kyennyt<br />
profiloitumaan<br />
täsmällisemmin<br />
Alueellinen<br />
yhteistyö on<br />
lisääntynyt ja<br />
aktivoitunut<br />
ohjelmaprosessin<br />
myötä<br />
Maakuntaohjelmilla<br />
on selkeä rooli<br />
alueen<br />
kehittämisen<br />
kokonaisuudessa<br />
Etelä-<br />
Pohjanmaa<br />
Keski-<br />
Suomi<br />
Pirkanmaa Pohjanmaa Satakunta Varsinais-<br />
Suomi<br />
3,19 3,45 3,36 3,62 3,21 3,1<br />
3,8 3,04 3,12 3,54 2,93 2,9<br />
3,45 3,36 3,2 3,29 3,14 3,1<br />
3,88 3,3 3,23 3,77 3,33 3,0<br />
4.2 Analyysiulottuvuudet<br />
Arvioinnissa on koottu näyttöä ja näkemyksiä liittyen maakuntaohjelman asemaan, rooliin<br />
ja merkitykseen tänään (näkökulmina ”käyttäjänäkökulma”, ”ohjausnäkökulma”, ”dialoginäkökulma”).<br />
Lisäksi on pyritty tunnistamaan keskeisimmät kehittämistarpeet ja<br />
toiveet, sekä yksittäisten ohjelmien ja maakuntien osalta että myös järjestelmätasolla<br />
(tarpeet koko suunnittelujärjestelmän kehittämiseksi).<br />
Maakunnittain tiivistämme ensin valitut painopisteet sekä aluekehitys- ja osaamisprofiilin<br />
5. Tämän jälkeen kuvaamme arvion ohjelman onnistumisista, kehittämiskohteista, sekä<br />
temaattisista johtopäätöksistä.<br />
Kokoamme samoin yhteen ne ehdotukset ja näkemykset, joita arvioinnin aikana on<br />
koostettu liittyen ohjelmatyön uudistamisen konkreettisiin työkaluihin ja ideoihin, muun<br />
5<br />
Osaamisprofiilikuviot perustuvat Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuun Alueelliset Osaamisprofiilit II, Viljamaa,<br />
Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>). Kuvioissa esitetyt yritysten, julkisen sektorin sekä korkeakoulujen t&k-henkilöstöä kuvaavat<br />
luvut on päivitetty vuoden <strong>2011</strong> osalta. Korkeakoulusektorin tilastomenetelmää on uudistettu. Tästä johtuen<br />
vuoden <strong>2011</strong> luvut eivät ole täysin vertailukelpoisia aiempiin vuosiin.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
23<br />
muassa liittyen uusiin menetelmiin ja kehitysalustoihin, kumppanuuksiin, verkostoihin<br />
ja osallistavuuteen, maaseutu-kaupunki-vuorovaikutukseen ja erityyppisten alueiden<br />
huomioimiseen aluekehitystyössä. Lisäksi teemoina ovat mukana ennakointi ja tulevaisuustyön<br />
kerääminen ja hyödyntäminen sekä seuranta ja arviointi. Lopulta koostamme<br />
yhteen ne suositukset suunnitteluun, toteutukseen ja seurantaan liittyen, joita arvioinnin<br />
aikana on nostettu esille, sekä maakuntien liiton toiminnan että laajemman<br />
ohjelmakumppanuuden ja sen eri osapuolten kannalta. Pyrimme myös tekemään käytännönläheisiä<br />
ja rakentavia ehdotuksia ministeriöiden roolin kehittämiseksi maakuntaohjelmatyössä<br />
ja aluekehittämisessä. Nämä on kohdistettu pääosin aluekehittämisestä<br />
vastuulliselle työ- ja elinkeinoministeriölle, mutta myös muille ministeriöille mahdollisuuksien<br />
mukaan.<br />
Kehittämistoiveet, tarpeet ja tähän liittyvät käytännön suositukset on koottu johtopäätösosioon.<br />
4.3 Maakuntakohtainen arvio<br />
4.3.1 Etelä-Pohjanmaa<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili 6<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakunta koostuu 18 läntisessä Suomessa sijaitsevasta kunnasta,<br />
joissa asuu yhteensä noin 194 000 asukasta. Maakunnan keskus on 56 000 asukkaan<br />
Seinäjoki. Etelä-Pohjanmaa tunnetaan maa- ja elinkeinoteollisuuteen liittyvästä yrittäjyydestä.<br />
Vahvoja klustereita ovat elintarviketalous, metalli- ja teknologiateollisuus sekä<br />
puutuoteteollisuus. Yrittäjien aktiivisuus on myös maakuntaa eteenpäin vievä voima.<br />
Pinnanmuodoiltaan Etelä-Pohjanmaa on tasainen. Myös lakeuksia halkovat joet ovat<br />
tyypillisiä. Maakunnan harvalukuiset järvet, joista suurin ja tunnetuin on Lappajärvi, ovat<br />
sijoittuneet Järviseudulle ja muualle maakunnan itäosiin.<br />
Maakunta on asettanut tavoitteekseen olla vuonna 2030 luova, kansallisesti ja kansainvälisesti<br />
vetovoimainen yrittäjyysmaakunta, jossa osaaminen, elinkeinot, hyvinvointi ja<br />
saavutettavuus kehittyvät ajassa. Kansainvälistyminen on ollut Etelä-Pohjanmaalle haasteellista,<br />
ja ulkomaalaisten osuus väestöstä (0,8%, 2009) on alhaisin kaikista maakunnista.<br />
Väestömäärä ei tule tilastojen valossa muuttumaan suuresti. Eliniän pidentyminen lisää<br />
väestönkasvua hieman, mutta samalla työikäisen väestön määrä kääntyy laskuun.<br />
Muita maakuntaohjelmassa <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> mainittuja haasteita ovat hyvinvoinnin polarisoituminen<br />
(osa väestöstä voi entistä paremmin, mutta osa myös aiempaa heikommin),<br />
palvelujen saatavuuden vaikeutuminen sekä erityyppisten koulutusmuotojen tarpeen<br />
muuttuminen (oppisopimuskoulutuksen, ammattitutkintojen, erikoisammattitutkintojen<br />
ja ei-tutkintotavoitteisen koulutuksen merkitys lisääntyy, ammatillisen peruskoulutuksen<br />
ja lukion vähenee). Työttömyyden merkittävään lisääntymiseen ei maakuntaohjelmaa<br />
laadittaessa uskottu, mutta taantumaan pitkittyminen vaikuttaa työllisyyden kehitykseen<br />
edelleen negatiivisesti.<br />
6<br />
http://www.epliitto.fi/?page=maakunnan_esittely
24 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Kuvio 2. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakunnan osaamisprofiili<br />
Yritykset<br />
566 (<strong>2011</strong>))<br />
Kotimaiset<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukasta<br />
Nopean kasvun<br />
yritykset (ELY-<br />
(2010)<br />
keskuksittain) Tekesinn TKI rahoitus /<br />
BKT<br />
1,20<br />
1,00<br />
0,80<br />
0,60<br />
0,40<br />
0,20<br />
0,00<br />
T&K-henkilöstön osuus<br />
työllisistä<br />
T&K-menot / BKT<br />
Julkinen 35 (<strong>2011</strong>)<br />
sektori +<br />
YVT<br />
Korkeakoulu 219 (<strong>2011</strong>))<br />
sektori<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
osuus<br />
opiskeiljoiden<br />
Yritysten osuus<br />
kaikista T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Seinäjokii<br />
Muu maakunta<br />
Etelä-Pohjanmaa<br />
Koko maa<br />
Maakunnan tutkimus- ja innovaatiotoiminnann keskeiset mittarit suhteessa koko maahan.<br />
Tutkimus- ja kehitystoiminnan<br />
keskittyminen (T&K -<br />
henkilöstö 2010)<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen<br />
sekä tavoitteiden varaan 7 :<br />
1. Hyvinvoiva ja osaava eteläpohjalainen (toimintalinja 1)<br />
• Koulutuksen ja tutkimuksen vaikuttavuuden lisääminen<br />
• Työllisyyden edistäminen<br />
• Kansalaisten toimintakyvyn ja osallisuuden lisääminen<br />
• Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> vetovoiman ja viihtyisyyden lisääminen<br />
2. Kilpailukykyinen ja innovatiivinen elinkeinoelämä (toimintalinja 2)<br />
• Yritysten kasvun ja kansainvälistymisen edistäminen<br />
• Maan johtavan elintarvikeklusterin kehittäminen<br />
• Toimivien teknologiateollisuuden verkostojen rakentaminen<br />
• Rakentamisen ja asumisen osaaminen maakunnan kilpailuvaltiksi<br />
• Palvelujen ja elämysten kehittäminen kannattavaksi yritystoiminnaksi<br />
3. Kehittyvä toimintaympäristö (toimintalinja 3)<br />
• Asumisen ja elinkeinoelämän yhteysverkkojen palvelukyvyn kehittäminen<br />
• Monimuotoisen ja puhtaan elinympäristön turvaaminen<br />
• Energiatuotannon omavaraisuusasteen nostaminen<br />
• Maakunnan yhteistyöverkostojen vahvistaminen<br />
Keskeiset osaamisalat:<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> keskeiset osaamisala ja suhteelliset vahvuudet aiemman osaamisprofiilikartoituksen<br />
8 pohjalta painottuvat erityisesti elintarviketeollisuuteen, koneiden ja<br />
laitteiden valmistukseen, nahkatuotteisiin sekä huonekalujen valmistukseen. Maakunta<br />
on suhteellisesti tarkasteltuna maan merkittävin maatalouden ja elintarviketeollisuuden<br />
keskittymä, johon on lisäksi kytköksissä näille aloille koneita ja laitteita tuottava metalliteollisuus.<br />
Lisäksi maakunnasta löytyy pienempi keskittymiä muun muassa logistiikan<br />
alalla.<br />
7<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong><br />
8<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>).
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
25<br />
Myös alueen vahvat osaamisalat painottuvat pitkälti samoille toimialoille. Elintarviketuotannon<br />
teknologiat ja laitteet, agroteknologia ovat erityisiä osaamisvahvuuksia. Metallija<br />
konepajateollisuuden alalla on varsin moniulotteinen määrä erilaisia osaamisaloja, sillä<br />
alan yritykset sillä alan toimijat toimittavat erilaisia komponentteja ja kokonaisuuksia<br />
useille eri aloille. Koneiden ja laitteiden valmistuksessa erityinen osaamisala on ollut niin<br />
sanottu älytekniikka. Näiden lisäksi erityisosaamista on tunnistettavissa huonekaluteollisuuden<br />
sekä rakennustuotteiden piiristä. Palvelualoilla osaamisen painopisteitä ovat erityisesti<br />
hyvinvointipalvelut sekä kulttuuri ja matkailusektorilla.<br />
4.3.2 Ohjelman onnistumiset<br />
Kysely osoittaa, että parhaiten maakuntaohjelmalle asetetut tavoitteet on vastausten<br />
perusteella saavutettu koulutuksen ja tutkimuksen vaikuttavuuden sekä maakunnan vetovoiman<br />
ja viihtyisyyden lisäämisessä (toimintalinja 1), maan johtavan elintarkeklusterin<br />
kehittämisessä (toimintalinja 2) ja maakunnan yhteistyöverkostojen vahvistamisessa<br />
(toimintalinja 3). Kolmannen toimintalinjan tavoitteissa on kaikkiaan onnistuttu vastaajien<br />
mielestä parhaiten. Hyvin on onnistuttu myös toimivien teknologiateollisuuden verkostojen<br />
rakentamisessa (toimintalinja 2).<br />
Yritysten kasvun ja kansainvälistymisen suhteen on onnistuttu hieman heikommin, vaikka<br />
erityisesti jälkimmäiseen on panostettu maakunnassa paljon. Ensin mainittuun liittyen<br />
Etelä-Pohjanmaalla laadittiin vuonna 2012 kasvuyrittäjyysohjelma 2020, jonka myötä<br />
maakuntaan on perustettu kasvuyrittäjyysfoorumi (mukana yrityselämän edustajia, yrittäjäjärjestöt,<br />
korkeakoulut, kehitysyhtiöt, maakunnalliset kehittäjäorganisaatiot). Jälkimmäisen<br />
osalta kehitteillä on Kasvu Open -tapainen konsepti, joka pohtii kasvua ja kansainvälistymistä<br />
vauhdittavia toimenpiteitä.<br />
Molemmat uudet avaukset vaativat aikaa tullakseen näkyviin. Lisäksi kyseiset teemat<br />
ovat alttiita globaalitalouden murroksille, joiden merkitys on viime vuosina ollut erityisen<br />
näkyvä ja kriittinen. Kansainvälistymisen tarpeen nostaminen yhdeksi maakuntaohjelman<br />
avainteemoista on kuitenkin itsessään tärkeä asia, jolla uskotaan olevan vaikutusta<br />
asenteiden muutokseen tulevaisuudessa. Kansainvälistymiskehitys on tärkeää myös<br />
osaamisen turvaamisen näkökulmasta.<br />
Lisäksi kyselyssä arvioitiin Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> korkeakouluverkoston tutkimus- ja innovaatio-ohjelman<br />
(II) tavoitteita, jotka on vastaajien mukaan saavutettu suurelta osin<br />
paremmin kuin maakuntaohjelman kolmen eri toimintalinjan tavoitteet keskimäärin.<br />
Erityisen hyvin on onnistuttu tutkimusryhmien syntymisessä, yhteishankkeissa Epanetverkoston<br />
sisällä sekä maakunnan imagon parantamisessa. Epanet- verkostoon ja sen<br />
kautta luotuun osaamiseen ollaan kaikkiaan varsin tyytyväisiä Etelä-Pohjanmaalla. Verkoston<br />
toimintaa aloitettaessa sen mahdollisuuksiin suhtauduttiin epäileväisesti, ja tavoitteeksi<br />
asetettua professuurien määrää (12) pidettiin liian kunnianhimoisena. Asetettu<br />
tavoite on kuitenkin saavutettu, ja myös ylitetty.
26 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Taulukko 6. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Hyvinvoiva ja osaava eteläpohjalainen<br />
Koulutuksen ja tutkimuksen vaikuttavuuden lisääminen 3,88<br />
Työllisyyden edistäminen 3,08<br />
Kansalaisten toimintakyvyn ja osallisuuden lisääminen 2,78<br />
Maakunnan vetovoiman ja viihtyisyyden lisääminen 3,48<br />
Toimintalinja 2: Kilpailukykyinen ja innovatiivinen elinkeinoelämä<br />
Yritysten kasvun ja kansainvälistymisen edistäminen 3,08<br />
Maan johtavan elintarvikeklusterin kehittäminen 3,88<br />
Toimivien teknologiateollisuuden verkostojen rakentaminen 3,28<br />
Rakentamisen ja asumisen osaaminen maakunnan kilpailuvaltiksi 2,78<br />
Palvelujen ja elämysten kehittäminen kannattavaksi yritystoiminnaksi 2,70<br />
Toimintalinja 3: Kehittyvä toimintaympäristö<br />
Asumisen ja elinkeinoelämän yhteysverkkojen palvelukyvyn kehittäminen 2,80<br />
Monimuotoisen ja puhtaan elinympäristön turvaaminen 3,00<br />
Energiatuotannon omavaraisuusasteen nostaminen 2,78<br />
Maakunnan yhteistyöverkostojen vahvistaminen 3,44<br />
Tutkimus- ja innovaatio-ohjelman tavoitteet<br />
Tutkimusryhmien synty 4,21<br />
Yhteishankkeet Epanet- verkoston sisällä 3,96<br />
Yliopistojen ja ammattikorkeakoulun yhteistyö 2,74<br />
Elinkeinoelämän ja yritysten osallistuminen hankkeisiin 3,34<br />
Tutkimustiedon tehokas soveltaminen ja hyödyntäminen 3,12<br />
Kansallisen ja kansainvälisen rahoituksen hyödyntäminen 2,96<br />
Maakunnan imago 3,67<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> työ toimijoiden osallistamiseksi ohjelmatyöhön sai myös arvioinnin<br />
tiedonkeruussa hyvää palautetta ja yli 70 % kyselyyn vastanneista koki voineensa vaikuttaa<br />
maakunnan kehittämiseen maakuntaohjelmatyön kautta.<br />
4.3.3 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
Tulevaisuuden painopisteet: <strong>Maakuntaohjelman</strong> painopistealueille annetun arvioinnin<br />
tarkastelu kertoo, että eteläpohjalaisten mielestä kehitettävää on etenkin osallisuuteen,<br />
tiettyjen sektorien osaamiseen sekä palveluiden kehittämiseen liittyen. Parannettavaa<br />
on myös tutkimus- ja innovaatio-ohjelman tavoitteissa, erityisesti yliopistojen ja ammattikorkeakoulun<br />
yhteistyöhön sekä kansallisen ja kansainvälisen rahoituksen hyödyntämiseen<br />
liittyen.<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> painopisteistä erityisesti kansalaisen toimintakyvyn ja osallisuuden<br />
lisäämisessä (toimintalinja 1) koettiin olevan parantamista. Toisen toimintalinjan<br />
tavoitteiden osalta kehittävää on etenkin palvelujen ja elämysten kehittämisessä kannattavaksi<br />
liiketoiminnaksi sekä rakentamisen ja asumisen osaamisen muuttamisesta<br />
maakunnan kilpailuvaltiksi. Runsaasta panostuksesta huolimatta tulisi myös elintarvikeklusterin<br />
kehittämiseen panostaa vastaajien mielestä vielä lisää. Jatkossa huomiota<br />
tulisi kiinnittää erityisesti jalostusasteen nostamiseen, sekä siihen erityisosaamiseen, jota<br />
maakunnassa elintarvikealaan liittyen on. Kolmannen toimintalinjan alla heikoiten on onnistuttu<br />
energiatuotannon omavaraisuusasteen nostamisessa sekä asumisen ja elinkeinoelämän<br />
yhteysverkkojen palvelukyvyn kehittämisessä.<br />
Tiedottaminen ja viestintä: Kyselyyn vastanneet henkilöt eivät kaikki ole tietoisia kaikista<br />
kehittävistä toimenpiteistä (esim. KUMURU [kulttuuri, musiikki, ruoka] -hanke), joita<br />
ruokaprovinssiteeman alla toteutetaan. Aiemmat terävät kärkialueet (erityisesti EPA-<br />
NET) on saatu aiemmin erittäin hyvin toimijoiden tietoisuuteen sekä maakunnan sisällä<br />
että ulkopuolella. Tämän toimintamallin esimerkkiä ja onnistumisia tulisikin hyödyntää
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
27<br />
tehokkaammin myös muissa kysymyksissä, joihin jatkossa keskitytään. Toimijoiden tuominen<br />
yhteen ja viestin yhdenmukaisuus ja uskottavuus ovat erityisen tärkeitä. Sekä yritysten<br />
että muiden kumppanien viestintäosaamista on hyödynnettävä aktiivisemmin<br />
yhteisen viestin muodostamiseksi ja välittämiseksi. Myös maakunnan sisäiseen tiedottamiseen<br />
olisi tässä yhteydessä syytä kiinnittää huomiota, jotta asukkaat todella sisäistäisivät<br />
ruokaprovinssi-idean ja hyödyntäisivät sitä omassa toiminnassaan. Alla olevassa<br />
laatikossa kuvataan esimerkkinä, miten ruokakulttuuria on viety eteenpäin aluetasolla<br />
Skotlannissa.<br />
Elämyksellisen syömisen ja juomisen tukeminen Skotlannissa<br />
Ruoka ja juoma kuuluvat olennaisena osana vierailukokemukseen Skotlannissa ja<br />
yhä useampi turisti haluaa kokeilla matkan aikana paikallisesti tuotettuja laatutuotteita.<br />
Hiljattain julkaistu tutkimus (Scottish Entreprise) osoitti, että vierailijat<br />
ostavat mieluummin ruokaa ja juomia, jotka on tuotettu lähellä (joihin liittyy ”tarina”<br />
tai joilla on ”luonnetta”). Lisäksi kävi ilmi, että paikallisia tuotteita toiminnassaan<br />
hyödyntäneiden yritysten ja tapahtumajärjestäjien asiakkaiden asiakaskokemukset<br />
olivat parempia ja johtivat lisääntyneisiin myynteihin (keskimäärin<br />
20 enemmän vuodessa).<br />
Elämyksellistä syömistä ja juomista on tuettu “The Experiencing Scotland” -projektin<br />
avulla, joka auttaa matkailusektorilla toimivia yrityksiä varustautumaan<br />
skotlantilaisilla korkealaatuisilla elintarvikkeilla ja juomilla saadakseen turisteilta<br />
kehuja, tuodakseen lisäystä hiljaisina aikoina sekä edistääkseen toistettavuutta<br />
yritystoiminnassa.<br />
Vuodesta 2010 lähtien yli 50 yritystä, jotka yhdessä tavoittavat 14 miljoonaa<br />
turistia, ovat sitoutuneet tarjoamaan vierailleen skotlantilaista ruokaa ja juomaa<br />
saatuaan osakseen tukea projektilta. Yritykset voivat saada kahdenkeskistä/henkilökohtaista<br />
neuvontaa ja mentorointia sekä osallistua markkinointiin ja<br />
viestintään keskittyviin työpajoihin. Tarjolla on myös viestinnän tukea sekä hyviä<br />
käytäntöjä liittyen ensiluokkaiseen turismiin ja esimerkkejä paikallisen ruoan<br />
ja juoman hyödyntämisestä muussa yritystoiminnassa. Keskimäärin ruoan ja juoman<br />
myynti lisääntyi vuositasolla 44 500 puntaa ja toi 10 prosentin liikevaihdon<br />
kasvun jokaisessa yrityksessä, jonka talous muuten laski vuonna <strong>2011</strong>.<br />
“Experiencing Scotlandin arviointi toiminnastamme toi esiin innovatiivisia ideoita,<br />
joilla erotumme ja joka tuo lisäarvoa kilpaillulla alalla. Samanaikaisesti projekti<br />
auttoi yritystä kehittämään kumppanuuksia tuottajien kanssa sekä rakentamaan<br />
mainetta, joka perustuu korkeaan laatuun ja hyvään palveluun”, Anne Mulhern,<br />
Willow Tea Room, Glasgow<br />
Lähde: http://www.scottish-enterprise.com/News/2012/12/GYB-tourism-story-2.aspx<br />
Osaaminen on jatkossakin avainkehittämiskohde. Tulevaisuuden kannalta erityisen tärkeänä<br />
kyselyyn vastanneet henkilöt pitivät kansallisen ja kansainvälisen rahoituksen hyödyntämistä<br />
sekä tutkimustiedon tehokasta soveltamista ja hyödyntämistä (tutkimus- ja<br />
innovaatio-ohjelma), yritysten kasvun ja kansainvälistymisen edistämistä (toimintalinja<br />
2) sekä maakunnan vetovoimaisuuden ja viihtyisyyden lisäämistä (toimintalinja 1). Yritysten<br />
kasvuun ja kansainvälistymiseen liittyy useita haasteita. Yrittäjien korkeahko kes-
28 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
ki-ikä viittaa siihen, että lähitulevaisuudessa usea yritys tarvitsee uuden jatkajan. Ikä linkittyy<br />
usein myös kielitaitoon, tai sen puutteeseen, jonka seurauksena kynnys osallistua<br />
viennin edistämiseen tai kansainvälisille messuille on korkeampi. Yrityksissä ja myös julkisen<br />
sektorin organisaatioissa kansainväliset suhteet ovat usein henkilösidonnaisia, ja<br />
nämä suhteet katkeavat helposti henkilön vaihtaessa työpaikkaa tai jäädessä eläkkeelle.<br />
Lisäksi maakunnan osaamisprofiilista havaitaan, että ulkomaalaisten opiskelijoiden<br />
osuus on varsin alhainen. Edellä mainitut tekijät hankaloittavat kansainvälisten verkostojen<br />
rakentamista ja ylläpitämistä, jotka ovat yritysten kasvun ja kansainvälistymisen<br />
edellytyksiä.<br />
Yliopisto- ja korkeakouluyhteistyö edellyttää johdonmukaista yhteistyötä myös maakunnan<br />
ulkopuolisen kumppanien kanssa. Etelä-Pohjanmaalla on onnistuttu hyvin<br />
hyödyntämään yliopistokeskuksen tarjoamia mahdollisuuksia. Yhteistyötä etenkin pirkanmaalaisten<br />
korkeakoulujen kanssa kehuttiin. Vaasan yliopiston kanssa toivottiin yhteistyötä<br />
lisättävän. Tässä yhteydessä kaksikielisyys on haaste, joka pohjautuu enemmän<br />
asenteisiin kuin osaamisen puutteeseen ja joka hankaloittaa yhteistyötä maakuntien välillä.<br />
Sektoreittain tarkasteluna eteläpohjalaiset kaipaavat jatkossakin panostamista elintarvikepuolelle,<br />
ja tuotettua uutta tietoa voisi hyödyntää myös muissa maakunnissa<br />
(esimerkiksi Keski-Pohjanmaa, Pohjanmaa, Varsinais-Suomi). Lisäksi peräänkuulutettiin<br />
sosiaali- ja terveyspuolen, insinöörikoulutuksen tarpeiden sekä toisen asteen koulutuksen<br />
järjestämisen huomioimista.<br />
Strategisena asiakirjana maakuntaohjelma jakoi arvioinnissa mielipiteitä. Osa vastaajista<br />
vaati asiakirjan tiivistämistä (jotta pääkohdat erottuisivat helpommin) sekä ohjelman<br />
sisällön priorisointia. Toisaalta kaivattiin myös monipuolisempia lähestymiskulmia, maakuntaohjelman<br />
painoarvon lisäämistä, ja sen nostamista kansallisten strategioiden ohi<br />
(aluekehityksen näkökulmasta). Lisäksi peräänkuulutettiin maakuntaohjelman ja -suunnitelman<br />
yhdistämistä maakuntastrategiaksi. Kaikkiaan toivottiin maakuntatasolle vähemmän<br />
ohjelmia/strategioita sekä näiden aikajänteiden parempaa yhteensovitusta.<br />
Maakuntaohjelmaan kehittämistyökaluna suhtauduttiin Etelä-Pohjanmaalla ristiriitaisesti<br />
ja osin kriittisestikin. Erityisesti toivottiin uudenlaista menetelmäkehitystä, joilla<br />
edistettäisiin vuorovaikutusta sekä kansalaisosallistumista. Yhtenä mahdollisena menetelmänä<br />
esitettiin sähköistä palautejärjestelmää, joka olisi hyvä keino kansalaismielipiteiden<br />
keräämiseen ja keskusteluun. Kunnille ehdotettiin myös luotavaksi tavoitteellinen<br />
ja vuorovaikutteinen kehitysfoorumi, jonka avulla kuntien ääntä ja vastauksia kuultaisiin<br />
säännöllisesti. Sinänsä Etelä-Pohjanmaa on osallistanut luottamushenkilöitä muun muassa<br />
maakuntahallituksen kautta aktiivisemmin kuin useimmat muut maakunnat. Lisäksi<br />
nostettiin esiin tarve kiinnittää enemmän huomiota hyvien ideoiden ja kehittämisajatusten<br />
käytännön toteuttamiseen ja vaikuttavuuteen.<br />
Valmisteluprosessin osallistavuus ansaitsee erityiskiitoksen. Vastaajat kokivat prosessin<br />
osallistavana ja näkivät, että vaikka kaikki eivät olisikaan ehtineet osallistua prosessin<br />
aikana toteutettuihin työpajoihin, tarjottiin kaikille mahdollisuus kommentoida sisältöjä.<br />
Tällainen monikanavaisuus näyttäytyykin hyvänä ratkaisuna, jolla kuultaville tahoille saadaan<br />
tunne osallisuudesta ja omistajuudesta, prosessiin sisällöllisiä panoksia monilta eri<br />
toimijoilta ja lisäksi hallinto näyttäytyy avoimena ja kiinnostuneena eri tahojen näkemyksistä.<br />
Toisaalta arvioinnin aikana pohdittiin tapoja saada oikeat tahot mukaan valmisteluun<br />
ja vahvistamaan maakuntaohjelman omistajuutta. Erityisesti haluttiin saada nuoret<br />
entistäkin paremmin mukaan valmisteluun. Yhtenä keinona tähän esitettiin vapaata sivistystyötä.<br />
Valmistelussa mukana olevat pitäisi saada innokkaammin mukaan ja vakiintuneemman<br />
kehittäjäkentän rinnalla ”tulevaisuuden näkijät” nähtiin ryhmänä, joka tulisi<br />
saada prosessiin mukaan tehokkaammin. Tämä olisi erityisen tärkeää myös siksi, että<br />
Etelä-Pohjanmaalla (kuten muissakin maakunnissa) ohjelmatyötä tekee suhteellisen pieni<br />
joukko ihmisiä, jotka tuntevat toisensa hyvin. Tämä edesauttaa konsensusta ja itseohjautuvuutta,<br />
jolloin terve kritiikki ja valintojen kyseenalaistaminen jää helposti taka-alalle.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
29<br />
Maakunnan veturiyritysten sitouttaminen ohjelmatyön voimavaraksi edellyttää lisähuomiota.<br />
Veturiyrityksien saaminen nykyistä paremmin sitoutumaan yhdessä sovittuihin<br />
tavoitteisiin voi olla tulevaisuuden menestystekijöitä. Yritysten kohdalla haasteena<br />
on kuitenkin sekä ajan ja resurssien että osittain myös kiinnostuksen puute. Etenkin elintarvikealan<br />
suuret toimijat eivät ole varsinaisesti maakunnan omia yrityksiä, jolloin niiden<br />
intressit ylittävät maakuntarajat. Kaikkiaan yritysten näkemykset tai ”ääni” välittyy liian<br />
heikosti maakuntaohjelmatyöhön. Etelä-Pohjanmaalla kuten muissakin Länsi-Suomen<br />
maakunnissa kauppakamari sekä yrittäjäjärjestöt ovat usein tahoja, jotka tuovat yritysten<br />
ajatuksia koostettuna mukaan prosessiin.<br />
Kuntaresurssit ohjaavat painopisteitä, mutta ohjelmaan on uskallettava nostaa myös<br />
muita kuin riskittömiä valintoja. Erityisesti kyselyn vastaajat kokivat tärkeäksi voimavarojen<br />
turvaamisen ohjelman toteuttamisessa. Samalla esitettiin toteutus- ja resurssienjakovastuuta<br />
siirrettäväksi enemmän alueelliselle tasolle. Myös kuntien omaa sitoutumista<br />
pohdittiin. Tähän liittyen kunnilta ehdotettiin lähtötilanteessa ja prosessin aikana<br />
kysyttävän niiden valmiudesta panostaa omaa rahaa vahvuuksiensa tai uusien innovaatioiden<br />
kehittämiseen. Jotkut kyselyyn vastanneet suhtautuivat kriittisesti painopistealueisiin,<br />
joihin kunnat eivät ole valmiita resursseja panostamaan ja esittivät, että mikäli<br />
kunta ei ole valmis sijoittamaan omaa rahaa valitulle / esittämälleen painopistealueelle,<br />
ei tällaista kehittämisaluetta tai teemaa ole syytä pitää esillä. Vaikka kaikkiin tavoitteisiin<br />
tulisi liittyä ymmärrys ja näyttö siitä, että valitut painopisteet ovat sellaisia, joihin toimijat<br />
myös ovat resursseilla (rahoituksen lisäksi osaamisella, ajalla ja henkilötyövuosilla)<br />
valmiit sitoutumaan, tulevaisuuden uusien avausten tunnistamisessa ja edistämisessä<br />
ei voi kuitenkaan sitoutua vain puhtaaseen konsensusmentaliteettiin, jossa yksittäinen<br />
kunta määrää painopistevalinnat. Vaikka toteutettavuuden kannalta voi olla perusteltua<br />
välttää sellaisten teemojen sisällyttäminen maakuntaohjelmaan, joihin kunnat tai muut<br />
osarahoittajina toimivat tahot eivät ole aidosti sitoutuneet (tällaista prosessia on aiemmin<br />
pyritty budjetoinnin osalta myös suurempiin kansallisiin hankkeisiin, joskaan tämä ei<br />
ole onnistunut), arvioitsijat korostavat, että joskus on kirjattava ohjelmaan myös haastavampia<br />
ja riskialttiimpia sisältöjä.<br />
Vertaisoppiminen sekä yhteistyö naapurimaakuntien kanssa on nykyisellään kohtuullisen<br />
tiivistä, mutta arvioinnin aikana esitettyjen näkemyksien mukaan sitä tulisi edelleen<br />
lisätä. Yksi keino on lisätä yhteistyötä kentällä käytännön työssä toimivien asiantuntijaorganisaatioiden<br />
kanssa (esim. Leader-ryhmät ja muut maaseututoimijat nähdään<br />
Etelä-Pohjanmaalla tällaisina oleellisina tahoina). Näin voitaisiin turvata, että alueen<br />
kaikki vahvuudet tulevat tietoon ja huomioiduksi suunnitelmissa. Samoin tulisi tavoittaa<br />
erilaisten kohderyhmien kanssa työskentelevät hankkeet, joissa syntyy paljon ideoita,<br />
havaintoja ja tuloksia. Arvioinnin johtopäätösten yhteydessä esiin nostetut ajatukset<br />
alueellista kaikupohjaa vahvistavista temaattisista foorumeista voivat auttaa tällaisessa<br />
vertaisoppimisessa ja benchmarkingissa, koska temaattisia foorumeja voidaan myös<br />
avata maakunnan ulkopuolisille yhteistyötahoille tarpeen mukaan.<br />
Ennakointi on maakuntasuunnittelun tulevaisuuden avainosaamista. Tulevaisuustyö,<br />
ennakointi ja muu toimintaympäristön muutoksiin omaa näkemystä suhteuttava työ<br />
nähtiin erityisen tärkeänä ja tervetulleena. Maakunta on moninaisten paikallisten yhteisöjen<br />
ja toimijoiden verkosto, joilla on moninaisia sekä omia että yhteisiä tavoitteita, intressejä<br />
ja tarpeita. Huolimatta siitä, että on tehtävä myös valintoja ja suljettava joitakin<br />
asioita myös pois ohjelmatyössä, on tärkeää että maakunnan strategian tulee olla mahdollistava,<br />
kannustava ja kokeiluja tukeva. Nykytilan ja sen haasteiden kuvaamisen rinnalle<br />
tarvitaan entistä vahvempaa tulevaisuuden ennakointia ja innovatiivisten ratkaisujen<br />
kehittämistä. Toimenpidekokonaisuuksia tulisi viedä yhä lähemmäksi konkreettista<br />
tekemistä (useiden pienten tavoitekirjausten sijaan muutamia suuria kokonaisuuksia, joiden<br />
toteuttamisresurssit varmistetaan). Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty<br />
oheiseen SWOT-taulukkoon.
30 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Taulukko 7. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
Elintarvikeklusteri<br />
Epanet<br />
Paluumuuttajat (korkeasti koulutetut)<br />
Yhteistyö eri toimijoiden kesken<br />
Verkostoituminen maakunnan sisällä<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
Kaavoitus<br />
KOMIA-markkinointi<br />
Energiatuotannon kehittäminen,<br />
omavaraisuus (turvetuotanto, tuulivoima)<br />
Koulutusyhteistyön lisääminen lähialueen<br />
yliopistojen kanssa<br />
Hyvien käytäntöjen levittäminen<br />
Luovien alojen kehittäminen (rytmimusiikki)<br />
HEIKKOUDET<br />
Kansainvälistyminen<br />
Jalostusasteen yritysten vähäinen osuus<br />
elintarvikeklusterissa<br />
Verkostoituminen kansallisesti, ja ulkomailla<br />
UHAT<br />
Maakuntakeskuksen ja reuna-alueiden<br />
vastakkainasettelu<br />
Toisen asteen koulutuksen järjestäminen<br />
tulevaisuudessa ikäluokkien pienentyessä<br />
Yritystoiminnan jatkuvuus yrittäjien<br />
eläköityessä<br />
Ikärakenne ja palveluiden turvaaminen<br />
4.3.4 Keski-Suomi<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili 9<br />
Maakunta koostuu 23 kunnasta, joissa on yhteensä 273 600 asukasta. Keski-Suomen<br />
väestö on kasvanut tasaisesti ja kasvun uskotaan jatkuvan myös tulevaisuudessa, yltäen<br />
280 000 asukkaaseen vuoteen <strong>2014</strong> mennessä. Maakunnan sijainti maan logistisessa<br />
solmukohdassa on edistänyt maassamuuttoa, mikä näkyy vuosittaisena väestönkasvuna.<br />
Suuri osa väestöstä on keskittynyt keskuskaupunki Jyväskylään (yli 132 000 10 ).<br />
Keskittymistrendin uskotaan jatkuvan myös tulevaisuudessa, minkä seurauksena väestö<br />
vähenee muilla seuduilla 11 . Keski-Suomen maakuntaa leimaavat metsät, vesistöt sekä<br />
vaihtelevat pinnanmuodot (jylhien kalliorantojen reunustamia järvialueita ja viljavaa,<br />
kumpuilevaa peltomaisemaa).<br />
Maakunnan vahvuudet perustuvat perinteiseen teollisuuteen (mm. metsä-, paperi-, metalli-,<br />
puutuote- ja koneteollisuus) ja palvelualoihin tulevaisuuden kasvualoja (mm. tieto-<br />
ja viestintäteknologia, energia- ja ympäristötekniikka, hyvinvointi- ja nanoteknologia)<br />
unohtamatta. Keski-Suomessa panostetaan myös monipuoliseen koulutustarjontaan,<br />
jota tarjoaa koko maakunnan kattava oppilaitosverkko sekä Jyväskylän yliopisto. Keskusseudulle<br />
sijoittuneiden koulutusorganisaatioiden uskotaan vaikuttavan maakunnan<br />
vetovoimaisuuteen ja niiden toimintaedellytysten säilyttämistä pidetään tärkeänä tulevaisuuden<br />
työvoimatarpeisiin vastaamisen näkökulmasta. Maakuntaohjelmaan on kirjattu<br />
tavoitteeksi koulutusorganisaatioiden hallittu aloituspaikkamäärien kasvu 12 . Tavoitteen<br />
saavuttaminen vaikuttaa haasteelliselta viimeaikaisten, koulutusta koskevien<br />
uutisten valossa.<br />
9<br />
http://www.keskisuomi.fi/keski-suomi<br />
10<br />
http://www.jyvaskyla.fi/info/pahkinankuoressa<br />
11<br />
Keski-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong><br />
12<br />
Keski-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong>
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
31<br />
Kuvio 3. Keski-Suomen maakunnan osaamisprofiili<br />
Yritykset<br />
946 (<strong>2011</strong>))<br />
Kotimaisett<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukasta<br />
Nopean kasvun<br />
yritykset (ELY-<br />
keskuksittain) (2010)<br />
Tekesin TKI rahoitus /<br />
BKT<br />
1,60<br />
1,40<br />
1,20<br />
1,00<br />
0,80<br />
0,60<br />
0,40<br />
0,20<br />
0,00<br />
T&K-henkilöstön<br />
osuus työllisistä<br />
T&K-menot / BKT<br />
Julkinen<br />
sektori +<br />
YVT<br />
Korkeakoul<br />
usektori<br />
357 (<strong>2011</strong>))<br />
2109<br />
(<strong>2011</strong>)<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
osuus<br />
opiskeiljoiden Yritysten osuus<br />
kaikista T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Jyväskylä<br />
Muu maakunta<br />
Keski-Suomi<br />
Koko maa<br />
Maakunnan tutkimus- ja innovaatiotoiminnann keskeiset mittarit suhteessa koko maahan.<br />
Tutkimus- ja kehitystoiminnan<br />
keskittyminen (T&K-henkilöstö<br />
2010)<br />
Keski-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen sekä<br />
tavoitteiden varaan 13 :<br />
1. Menestyvä yritystoiminta (toimintalinja 1)<br />
• Elinkeinojen kehittäminen<br />
• Yrittäjyyden kehittäminen<br />
• Osaamisen vahvistaminen<br />
• Yritystoiminnan uudistaminen<br />
• Uudet kasvualat<br />
2. Osaamisella menestykseen (toimintalinja 2)<br />
• Ennakointi vahvistaa kilpailukykyä<br />
• Toimenpiteet työllisyyden ja osaavan työvoiman turvaamiseksi<br />
• Uudet osaamisalat ja liiketoiminta<br />
• Yleissivistävä koulutus ja kouluverkko<br />
• Kulttuuri ja luova talous<br />
3. Hyvinvoiva kansalainen (toimintalinja 3)<br />
• Ennaltaehkäisevät palvelut korostuvat<br />
• Hyvinvointipalvelut saatavilla koko maakunnassa – tietotekniikka<br />
• Uudet rekrytointikäytännöt turvaavat alan henkilöstön saatavuutta<br />
• Palveluja tehostetaan eri sektoreiden yhteistyönä<br />
• Väestön hyvät osallistumismahdollisuudet vahvistavat yhteisöllisyyttä<br />
4. Vetovoimainen toimintaympäristö (toimintalinja 4)<br />
• Liikenne<br />
• Ympäristö<br />
• Energia<br />
• Palvelurakenne<br />
• Virkistys<br />
• Yhdyskuntatekniikka<br />
• Ilmastonmuutoksen hillintä<br />
13<br />
Keski-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong>
Keskeiset osaamisalat:<br />
Keski-Suomen toimialarakenteessa korostuvat aiemman osaamisprofiilikartoituksen 14<br />
pohjalta erityisen vahvoina aloina paperin ja paperituotteiden valmistus sekä tähän liittyvät<br />
alat. Erilasten koneiden ja laitteiden valmistus on myös merkittävää. Maakunnan<br />
vahvoja osaamisaloja ovat luonnonresursseihin hyödyntämiseen liittyvät teknologiat kuten<br />
metsätalouden ja bioenergian teknologiat sekä erilaiset metsäteollisuuden hyödyntämät<br />
uudet teknologiat. Tämän lisäksi osaamista löytyy myös talonrakennukseen, puutuotteisiin<br />
sekä laajemmin asumiseen liittyvissä teknologioissa ja palveluissa.<br />
Palveluiden osalta erityisesti hyvinvointipalveluiden osalta Keski-Suomesta löytyy osaamista.<br />
Tieto- ja viestintäalan osalta erityisosaamista on tunnistettavissa muun muassa<br />
sähköisen kaupankäynnin ja mobiilipalveluiden saralla.<br />
4.3.5 Ohjelman onnistumiset<br />
Keski-Suomessa oltiin kriittisiä kysyttäessä maakuntaohjelmassa asetettujen tavoitteiden<br />
saavuttamista. Parhaiten on onnistuttu seuraavissa painopistealueissa: osaamisen<br />
vahvistaminen ja yrittäjyyden kehittäminen (toimintalinja 1), yleissivistävä koulutus<br />
ja kouluverkko (toimintalinja 2), ja yhdyskuntatekniikka sekä virkistys (toimintalinja 4).<br />
Myös ennakoinnin, kulttuurin ja luovan talouden sekä ympäristön osalta asetetut tavoitteet<br />
on saavutettu vastaajien mielestä suhteellisen hyvin.<br />
Keski-Suomi ja erityisesti Jyväskylä on profiloitunut koulutuksen keskuksena. <strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
toinen toimintalinja tähtää osaamisen kehittämiseen, jossa koulutuksella on<br />
merkittävä rooli. Vastaajien mukaan parhaiten onkin onnistuttu yleissivistävän koulutuksen<br />
osalta. Se ei kuitenkaan yksin vielä riitä monipuolisen osaamispohjan varmistamiseen<br />
sekä siihen, että yritysten muuttuviin tarpeisiin on jatkossakin tarjolla osaavaa työvoimaa.<br />
Taulukko 8. Keski-Suomen maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Menestyvä yritystoiminta<br />
Elinkeinojen kehittäminen 3,19<br />
Yrittäjyyden kehittäminen 3,31<br />
Osaamisen vahvistaminen 3,54<br />
Yritystoiminnan uudistaminen 2,90<br />
Uudet kasvualat 2,63<br />
Toimintalinja 2: Osaamisella menestykseen<br />
Ennakointi vahvistaa kilpailukykyä 3,09<br />
Toimenpiteet työllisyyden ja osaavan työvoiman turvaamiseksi 2,68<br />
Uudet osaamisalat ja liiketoiminta 2,31<br />
Yleissivistävä koulutus ja kouluverkko 3,36<br />
Kulttuuri ja luova talous 3,04<br />
Toimintalinja 3: Hyvinvoiva kansalainen<br />
Ennaltaehkäisevät palvelut korostuvat 2,65<br />
Hyvinvointipalvelut saatavilla koko maakunnassa – tietotekniikka 2,95<br />
Uudet rekrytointikäytännöt turvaavat alan henkilöstön saatavuutta 2,52<br />
Palveluja tehostetaan eri sektoreiden yhteistyönä 2,57<br />
Väestön hyvät osallistumismahdollisuudet vahvistavat yhteisöllisyyttä 2,81<br />
Toimintalinja 4: Vetovoimainen toimintaympäristö<br />
Liikenne 2,71<br />
Ympäristö 3,17<br />
Energia 3,10<br />
Palvelurakenne 2,77<br />
Virkistys 3,40<br />
Yhdyskuntatekniikka 3,30<br />
Ilmastonmuutoksen hillintä 2,80<br />
14<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu raportti
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
33<br />
4.3.6 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> painopistealueista erityistä tarvetta on elinkeinoelämän monipuolistamiseen.<br />
Arvioinnin tulosten perusteella maakuntaohjelma ei ole riittävästi kyennyt<br />
tukemaan uusien kasvualojen luomista (toimintalinja 1) ja uusien osaamisalojen sekä<br />
liiketoiminnan kehittämistä (toimintalinja 2). Kolmannen toimintalinjan painopistealueista<br />
eniten kehitettävää on ennaltaehkäisevissä palveluissa ja uusissa rekrytointikäytännöissä,<br />
joiden odotetaan turvaavan henkilöstön saatavuutta. Lisäksi tärkeänä pidettiin<br />
palvelujen tehostamista eri sektoreiden välisenä yhteistyönä.<br />
Elinkeinoelämän uudistaminen syvällisen teollisen rakennemuutoksen maakunnassa<br />
edellyttää uudenlaisen, ketterämmän ja joustavamman toimintamallin kehittämistä<br />
aiemman klusterilähtöisen mallin korjaavaksi. Viimeaikaisten haasteiden (taantuma:<br />
yritysten sulkeminen, irtisanomiset) valossa ei ole yllättävää, että jatkossakin panostuksia<br />
kaivataan elinkeinoelämän kehittämiseen, kasvuun sekä työllisyyteen. Tulevaisuudessa<br />
keskisuomalaiset vastaajat pitivät tärkeinä teemoina erityisesti elinkeinojen kehittämistä,<br />
uusia kasvualoja ja osaamisen vahvistamista (toimintalinja 1), toimenpiteitä<br />
työllisyyden ja osaavan työvoiman turvaamiseksi (toimintalinja 2), liikennettä sekä palvelurakennetta<br />
(toimintalinja 4). Koulutus ja siihen liittyvä osaaminen ovat Keski-Suomessa<br />
korkealla tasolla. Olisiko koulutuksesta muokattavissa tulevaisuuden kasvu- tai<br />
vientiala? Alla kuvattu esimerkki osoittaa, että ainakin koulutusta voi hyödyntää markkinointi-<br />
ja verkostoitumiskanavana. On helppo yhtyä haastateltavien viestiin yrittäjyyden<br />
ja elinkeinojen kehittämisen tukemisesta vahvemmin heti kauden aikana, eikä vasta ongelmien<br />
eskaloituessa. Kritiikin vastapainoksi osa haastateltavista koki myönteisenä uuden<br />
liiketoiminnan kehittämisen ja synnyttämisen ja erityisesti kasva ja kehity -rahoitus<br />
sai osakseen kiitosta. Tällaiset joustavat ja nopean pienimuotoisen testauksen välineet<br />
ovat tervetulleita ja kiinnostavia myös kansallisesti.<br />
Myös opiskelijoiden ja muiden osaajaverkostojen hyödyntäminen uudistamisen ja myönteisen<br />
viestinnän ja tunnettuuden välineenä on tärkeää ja Keski-Suomi on tehnyt tässä<br />
suhteessa hyvää työtä. Maakuntalähettiläät –toimintamalli on yksi esimerkki tästä.<br />
Maakuntalähettiläät<br />
Keski-Suomi -lähettiläät ovat keskisuomalaisissa korkeakouluissa opiskelleita ulkomaalaisia,<br />
jotka edustavat Keski-Suomea positiivisesti maailmalla. Keski-Suomen liitto<br />
kehittää lähettiläskonseptia yhdessä Jyväskylän yliopiston ja Jyväskylän ammattikorkeakoulun<br />
kanssa.<br />
Ohjelmatyön osallisuus näyttäytyi myönteisenä, erityisesti yritysten, mutta myös<br />
nuorten huomiointi prosessissa sisältävät vertaisoppimisen kannaltakin kiinnostavia<br />
toimintamalleja. <strong>Maakuntaohjelman</strong> luomisprosessia pidettiin Keski-Suomessa onnistuneena.<br />
Yhteistyötä on tehty lukuisen eri organisaatioiden kanssa ja sen katsotaan olevan<br />
maakunnan vahvuus ja valtti. Suunnitteluvaiheessa on kuultu niin seutukuntien, oppilaitosten<br />
kuin kehittämisyhtiöiden edustajia. Kaikkiaan julkisen sektorin toimijoiden yhteistyötä<br />
pidetään yhtenä Keski-Suomen maakunnan vahvuuksista.<br />
Yritysjohtoryhmä ja nuorisofoorumi ovat tuoneet moniäänisyyttä prosessiin. Monen<br />
muun maakunnan tavoin maakuntaohjelman suunnitteluun kaivattiin yritysten ja nuorten<br />
äänten lisäksi myös eläkeläisten mielipiteitä painopistealueita haettaessa. Tämä koettiin<br />
tärkeäksi myös siitä syystä, että prosessiin kaivattiin mukaan uusia ajatuksia, joita
34 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
pitkään mukana olleilla ei ehkä ole. Joissakin tapauksissa viitattiin itsekriittisestikin ”eilisen<br />
päivän asiantuntijoihin” sekä pelättiin ajatusten alkavan kulkea samaa rataa ja terveen<br />
kriittisyyden unohtuvan. Toisaalta myös keskuskaupungeille alueidensa vetureina<br />
esitettiin merkittävämpää roolia. Tähän liittyy vaara, että kaupunkikeskuksilla on omia<br />
resursseja viedä tärkeäksi katsomiaan asioita eteenpäin maakuntaohjelmasta riippumatta,<br />
jolloin niiden intressi koko maakunnan kehittämiseen on ympäröiviä alueita vähäisempi.<br />
Uusia työkaluja tarvitaan ja maakunnallisen suunnittelun nykyisen toimintamallin ei<br />
koeta olevan täysin riittävä vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin. Järjestelmän koettiin<br />
olevan nykymuodossaan liian tasapäistävä ja julkisyhteisövetoinen antamaan riittävän<br />
dynaamisia kehitysmahdollisuuksia. Lisäksi kaivattiin kykyä varautua muutoksiin<br />
sekä kykyä tehdä nopeitakin ratkaisujen tilanteen niin edellyttäessä. Äkillisen rakennemuutoksen<br />
maakuntana Keski-Suomessa on luotu malli, jolla yhteistyötä ja joustavuutta<br />
muutokseen reagoinnissa entisestään tiivistetään. Muutososaaminen on tulevina vuosina<br />
ja vuosikymmeninä maakuntien ydinosaamista, joten tällaisille prosesseille on tarvetta<br />
jatkossakin.<br />
Suunnittelujärjestelmän uudistamistarpeisiin liittyy myös kyselyssä ja haastatteluissa<br />
ilmaistu tarve toimintamallin kehittämiseksi aluelähtöisemmäksi. Aluekehittämisen<br />
resurssit valtioneuvoston tasolla (LVM, OKM, STM, TEM jne.) tulisi suunnata suoraan alueille<br />
(maakuntabudjettien mallin avulla), ja maakunnille pitäisi antaa enemmän vapautta<br />
toimia. Alueiden kehittämiseen liittyvät valinnat saisivat tällä tavoin uutta merkitystä ja<br />
konkretisoituvat, koska nykyisen neuvottelumenettelyn ei koeta Keski-Suomessa vievän<br />
asioita oikeaan suuntaan.<br />
Ennakoinnin kehittäminen on yksi tärkeä kehittämisvoimavara ja prosessin aktiivinen<br />
edistäminen on jo nykyisellään edistyksellistä. Myös Keski-Suomessa tulevaisuustyö<br />
nähtiin tärkeänä ja maakunta onkin toiminut aktiivisesti yhteisen ennakointityön edistämiseksi<br />
maakunnan eri toimijoiden ja toimijatasojen välillä. Ennakointimalli on kuvattu<br />
kappaleessa 5.9. Lisäksi maakunnassa on hiljattain kehitetty malli myös koulutustarpeiden<br />
ennakointiin, josta enemmän tietoa alla olevasta infolaatikosta.<br />
Jyväskylän koulutuskuntayhtymän ennakointimalli<br />
Keski-Suomessa on pohdittu keinoja koulutuksen kehittämiseen ja tarpeiden<br />
tunnistamiseen ennakoinnin kautta. Jyväskylän koulutuskuntayhtymä on kehittänyt<br />
kaksivuotisen hankkeen tuloksena mallin, joka auttaa tunnistamaan pullonkauloja<br />
sekä järjestelmän kriittisiä pisteitä.<br />
Aikaisemmin oli vaikea tietää, missä vaiheessa ja miksi opiskelijat vaihtoivat linjaa,<br />
koulua tai jättivät opiskelun kokonaan kesken. Tiedon keräämiseen ei ollut<br />
yhteneväisiä menetelmiä. Sen vuoksi ensimmäisessä vaiheessa koulutuskuntayhtymän<br />
oppilaitoksille kehitettiin yhteiset seurannan menetelmät, joiden<br />
avulla tiedon systemaattinen kerääminen voitiin aloittaa. Syksyllä 2012 saatiin<br />
ensimmäiset luvut, joiden kautta tunnistettiin kriittisiä, opintoihin liittyviä vaiheita<br />
(esimerkiksi siirtyminen yläasteelta toisen asteen koulutukseen). Kerätyn<br />
tiedon avulla kyetään jatkossa aiempaa paremmin ennakoimaan muuttuvia<br />
koulutustarpeita, sekä vaikuttamaan niin sanottuihin ongelmakohtiin.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
35<br />
Yhteinen strategia nähdään arvokkaana, mutta sen toimeenpano edellyttää haastattelujen<br />
mukaan selkeämpää vastuutusta ja johtamista. Kuten muissakin maakunnissa,<br />
myös Keski-Suomessa nousi esille myös maakunnan monimuotoisuus ja eri osien erilaiset<br />
tarpeet. Maakunnissa on ymmärrystä sille, että keskuskaupungeilla on osin omat<br />
agendansa ja aktiivinen toimintamalli viedä näitä eteenpäin, kun taas maakunnan liiton<br />
on tärkeää toimia koko maakunnan etujen tulkkina ja eteenpäin viejänä. Tämä ei ole aina<br />
ongelmatonta, koska ymmärrettävää on, että kaikissa asioissa ei kaikkien kuntien intressit<br />
ole samansuuntaiset. Kuten muissakin maakunnissa myös Keski-Suomessa nousi esille<br />
näkemyksiä, joiden mukaan maakunnan rooli korostuu muiden kuin keskuskaupungin<br />
etujen valvojana, jopa siinä määrin että Keski-Suomen Liitto näyttäytyy joidenkin silmissä<br />
”pohjoisen Keski-Suomen liittona”.<br />
Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty oheiseen SWOT-taulukkoon.<br />
Taulukko 9. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
HEIKKOUDET<br />
Yrityslähtöisyys<br />
Pyrkimys irti sektorilähtöisyydestä<br />
Osallistamisessa onnistuttu hyvin (yritykset,<br />
maakuntavaltuusto ja kehittämisyhtiöt)<br />
Ohjelmatyön innovaatiot, esim. yritysjohtoryhmä ja<br />
KAKE-tuki<br />
Organisaatioiden välinen luottamus ja kunnioitus,<br />
hyvin toimiva yhteistyö<br />
Liikkuvuuden lisääntyminen ja kansainvälistyminen<br />
Oikeat seurannan kohteet (työpaikkakehitys,<br />
osaaminen ja infra)<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
Arvokeskustelun vähäisyys<br />
Liian pitkä prioriteettilista<br />
(liian) paljon kehittämisorganisaatioita ja niiden<br />
välisiä raja-aitoja<br />
Sisäsiittoisuus, ei riittävästi kyseenalaistajia ja<br />
ulkoisia vaikutteita<br />
Liian perinteiset tahot mukana<br />
Uuden ajan edunvalvonta, esim. liikenneinfrapuolella<br />
Ei kehitetty riittävästi sisältöjä maaseutukaupunkivuorovaikutukseen,<br />
esim. lähiruoka ja<br />
lähienergia alikehittyneitä<br />
Kyseenalaistajat nähdään riidanhaastajina<br />
Kansainvälisen vertaisoppimisen vähäisyys ja ohuus<br />
UHAT<br />
Klusterikehittämisen jälkeisen mallin aktiivinen<br />
kehittäminen<br />
Osallistamisen uudet muodot (esim.<br />
nuorisofoorumi, ikääntyvät)<br />
Nuorten äänen parempi kuuleminen, nuorten<br />
yrittäjyyshankkeet jne.<br />
Some ja muut uudet menetelmät tehokkaammin<br />
käyttöön<br />
Raja-aitojen madaltaminen ja murtaminen<br />
organisaatioiden välillä<br />
Äkillisten rakennemuutosten teemaan tartuttiin<br />
nopeasti ja voimakkaasti<br />
Innovaatiotoiminnan uusi toimintamalli<br />
Lisää luovia pellepelottomia, jotka eivät ”piireissä”<br />
ja jolla ei virka-asemaa<br />
Lisää kansainvälistä näkemystä, vaikutteita<br />
maakunnan ulkopuolelta<br />
Keskustelukerhon laajentaminen<br />
Maaseudun kehittämisen verkostot koko<br />
maakuntakehittämisen voimavaraksi<br />
Rakennemuutoksien rajuus<br />
Toimintaympäristön muutos<br />
Äkillinen rakennemuutos<br />
Ikääntyminen<br />
Jyväskylä vastaan muut kunnat –asettelu<br />
Pyritään liikaa vaikuttamaan ministeriöihin ja<br />
tukeudutaan julkisrahoitteiseen kehittämiseen kun<br />
pitäisi hakea ideoita, tukea ja investointeja<br />
yrityspuolelta<br />
Nuori Keski-Suomi jäi irralliseksi
36 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
4.3.7 Pirkanmaa<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili<br />
Pirkanmaa koostuu 22 kunnasta, joiden joukossa on yksi Suomen suurimmista ja nopeimmin<br />
kasvavista keskuksista (Tampere) sekä useita pieniä ja aluekehityksen kannalta<br />
haasteellisia kuntia (esimerkiksi Mänttä-Vilppula). Valtiovarainministeriön kokoamassa<br />
kuntarakenneselvityksessä on todettu, että Pirkanmaan aluerakenteen peruspiirteet<br />
ovat yhteisiä monen muun eteläisen Suomen maakunnan kanssa koostuen harvaan asutusta<br />
pohjoisosasta ja tiheämmin asutusta eteläosasta. Vesistöt jakavat maakunnan varsinkin<br />
sen keski- ja pohjoisosissa selkeästi myös läntiseen ja itäiseen Pirkanmaahan.<br />
Tampere vahvoine alakeskuksineen on maakunnan keskus. Lisäksi maakunnan reunoilla<br />
on useita pieniä kaupunkikeskuksia. Tampereen kaupunkiseutu on valtakunnallisesti<br />
merkittävän ylimaakunnallisen, valtatien 3 ja pääradan ympärille rakentuneen, Helsingistä<br />
Hämeenlinnan kautta Tampereelle ulottuvan aluerakenteen kehitysvyöhykkeen<br />
pohjoinen pää. Tampereen kaupunkiseudun kuntien lisäksi tähän kehitysvyöhykkeeseen<br />
kuuluvat kiinteästi Akaan ja Valkeakosken kunnat. Joissakin valtakunnallisissa ja maakunnallisissa<br />
rakennetarkasteluissa tämän kehitysvyöhykkeen katsotaan jatkuvan valtatien<br />
3 suuntaisesti Pirkanmaan läntisen pohjoisosan eli Hämeenkyrön, Ikaalisten ja Parkanon<br />
kautta pohjoiseen Etelä-Pohjanmaalle ja Vaasaan saakka 15 .<br />
Pirkanmaan vahvuuksia ovat kilpailukykyyn perustuva huippuosaaminen ja sen soveltaminen<br />
tieteessä ja teknologiassa. Kaksi yliopistoa sekä lukuisat muut koulutusta tarjoavat<br />
instituutiot takaavat, että maakunnassa on saatavilla osaavaa ja koulutettua työvoimaa.<br />
Maakunnittain tarkasteltuna Pirkanmaalla oli vuonna 2010 eniten tutkinnon<br />
suorittaneita eli runsaalla 69 prosentilla 15 vuotta täyttäneestä väestöstä oli perusasteen<br />
jälkeinen tutkinto (Tilastokeskus <strong>2011</strong>).<br />
Pirkanmaa on myös Suomen merkittävin teollisen toiminnan keskittymä ja alueella on<br />
lukuisia vahvoja teollisuuden toimialoja kuten koneenrakennus sekä informaatio- kommunikaatio<br />
ja viestintäteknologia. Lisäksi terveyden ja hyvinvoinnin saralla on merkittävää<br />
osaamista esimerkiksi biolääketieteeseen ja lääketieteellisen teknologiaan liittyen.<br />
Voidaan todeta, että maakunnassa on kyetty ylläpitämään vahva teollinen perusta ja yhdistämään<br />
se tulevaisuuden kasvualoihin (muun muassa palvelut, luovat toimialat, biolääketiede,<br />
peliala).<br />
Positiivinen kehitys on havaittavissa myös taloudellisin mittarein. Pirkanmaan liikevaihto<br />
kehittyi vuonna 2010 myönteisesti lähes kaikilla toimialoilla ja yhteenlaskettu liikevaihto<br />
kasvoi 7 prosenttia verrattuna vuoteen 2009 (Pirkanmaan talous <strong>2011</strong>). Kehityksen taustalla<br />
vaikuttivat niin perinteiset kuin uudemmat toimialat – eniten parannusta vuoteen<br />
2009 kertyi kemikaali-, kumi- ja muovituoteteollisuudessa (14 %), teknologiateollisuudessa<br />
ja metsäteollisuudessa (12 %) sekä palveluissa ja kaupan alalla, jotka kattavat nykyään<br />
yli puolet Pirkanmaan liikevaihdosta.<br />
Haasteena on kuitenkin yhä maan keskiarvoa korkeampi työttömyys, vaikka esimerkiksi<br />
yli 50-vuotiaiden työttömien määrä on laskenut. Toinen merkittävä haaste (kaikissa Suomen<br />
maakunnissa) on ikääntyminen. Lisäksi Pirkanmaalla tulisi kiinnittää erityistä huomiota<br />
nuorisotyöttömyyden hoitoon ja nuorten syrjäytymisen estämiseen. Tämä edellyttäisi,<br />
että alueen toimijat löytäisivät uusia ja nykyistä huomattavasti tehokkaampia<br />
tapoja toimia.<br />
15<br />
VM 2012: Elinvoimainen kunta- ja palvelurakenne, s. 111
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
37<br />
Kuvio 4. Pirkanmaan maakunnan osaamisprofiili<br />
Kotimaisett<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukasta<br />
Nopean kasvun<br />
yritykset (ELY-<br />
(2010)<br />
keskuksittain) Tekesinn TKI rahoitus /<br />
BKT<br />
2,00<br />
1,80<br />
1,60<br />
1,40<br />
1,20<br />
1,00<br />
0,80<br />
0,60<br />
0,40<br />
0,20<br />
0,00<br />
T&K-henkilöstön<br />
osuus työllisistä<br />
T&K-menot / BKT<br />
Yritykset 5796<br />
(<strong>2011</strong>)<br />
Julkinen<br />
582<br />
sektori + (<strong>2011</strong>)<br />
YVT<br />
Korkeako<br />
3657<br />
ulusektori<br />
(<strong>2011</strong>)<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
osuus<br />
opiskeiljoiden Yritysten osuus<br />
kaikista T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Pirkanmaa<br />
Koko maa<br />
Tampere<br />
Muu maakunta<br />
Maakunnann tutkimus- ja innovaatiotoiminnan keskeiset mittarit suhteessa<br />
koko maahan.<br />
Tutkimus- ja<br />
kehitystoiminnan<br />
keskittyminen (T&K-<br />
henkilöstö 2010)<br />
Pirkanmaan maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen sekä tavoitteiden<br />
varaan 16 :<br />
1. Uudistuvat osaamis- ja elinkeinorakenteet (toimintalinja 1)<br />
• Uuden liiketoiminnan tutkimus- ja osaamislähtöisen synnyttämisen tukeminen<br />
• Yritysten osaamisen tason ja uudistumiskyvyn vahvistaminen<br />
• Työelämän muutokseen ja tulevaisuuden osaamistarpeisiin vastaaminen<br />
2. Vahvistuva ja eheytyvä infrastruktuuri (toimintalinja 2)<br />
• Liikenneinfrastruktuurin toimivuuden ja kunnon varmistaminen<br />
• Teknisen huollon toimivuuden parantaminen<br />
• Maakunnan energiaomavaraisuuden lisääminen<br />
3. Pito- ja vetovoimaiset ympäristöt (toimintalinja 3)<br />
• Viihtyisien ja kestävien asuin-, elin- ja luonnonympäristöjen tarjoaminen<br />
• Julkisen palvelutuotannon ja sen rakenteiden uudistaminen<br />
• Kulttuurin ja elämystalouden valjastaminen pirkanmaalaisten hyvinvoinnin lähteeksi<br />
Keskeisiä osaamisaloja :<br />
Pirkanmaa on maan merkittävin teollisen toiminnan keskittymä ja alueella on lukuisia<br />
vahvoja teollisuuden toimialoja. Aiemman osaamisprofiilikartoituksen 17 pohjalta merkittävin<br />
on koneenrakennus, joka kattaa useita eri osa-alueita, kuten teollisuuden koneet<br />
ja automaatio sekä liikkuvat työkoneet. Toinen vahva toimiala on informaatio- kommunikaatio<br />
ja viestintäteknologia. Alueella on lisäksi vahva kumiteollisuuden keskittymä,<br />
tekstiiliteollisuutta. Pirkanmaa on myös varsin merkittävä kulttuuripalveluiden keskittymä.<br />
Maakunnan vahvat osaamisalueet liittyvät pitkälti alueen vahvoihin aloihin. Tieto- ja<br />
viestintäteknologiassa erityisesti erilainen sisällöntuotanto, kuten peliteollisuus ja sosiaa-<br />
16<br />
Pirkanmaan maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong><br />
17<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu<br />
raportti
38 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
lisen median sovellukset ovat suhteellisen vahvoja. Koneteollisuuden perinteisten osaamisalojen<br />
lisäksi muun muassa energiantuotannon teknologiat ovat suhteellinen vahvuus.<br />
Terveys- ja hyvinvointi ovat myös vahva ja monipuolinen osaamisen ulottuvuus<br />
terveisteknologia, bioteknologia (muun muassa biomateriaalit ja immunologia) sekä hyvinvointipalvelut.<br />
Kulttuurialojen osaaminen ja kehittäminen on myös suhteessa varsin<br />
vahvaa.<br />
4.3.8 Ohjelman onnistumiset<br />
Kyselyn tulokset vahvistavat sen, mitä Pirkanmaalla jo tiedetään. Uuden liiketoiminnan<br />
tutkimus- ja osaamislähtöisen synnyttämisen tukemisessa on onnistuttu hyvin. Sama<br />
pätee myös muihin ensimmäisen toimintalinjan painopistealueisiin (yritysten osaamisen<br />
tason ja uudistumiskyvyn vahvistaminen sekä työelämän muutokseen ja tulevaisuuden<br />
osaamistarpeisiin vastaaminen). Seuraavassa laatikossa on esitetty Pirkanmaalla kehitettyjä,<br />
uuden liiketoiminnan käynnistämiseen luotuja alustoja, jotka ovat jo levinneet maakunnan<br />
ja maan rajojen ulkopuolelle.<br />
Uusi tehdas<br />
Uusi tehdas on Tampereella kehitetty konsepti, jonka myötä vanhoihin teollisuuskiinteistöihin<br />
on synnytetty uutta liiketoimintaa. Uusi tehdas on innovaatio-<br />
ja yrityshautomona toimiva alusta, jonka tarkoituksena on tukea ja valmentaa<br />
aloittavia yrityksiä saavuttamaan asettamansa tavoitteet.<br />
Uusi tehdas koostuu neljästä eri komponentista, jotka ovat Demola, Protomo,<br />
Kiihdyttämö ja Suuntaamo. Demolan konsepti lienee äsken mainituista tunnetuin,<br />
ja se on levinnyt myös muille paikkakunnille (esimerkiksi Ouluun). Demola<br />
on rakennettu avoimen innovaation periaatteita noudattaen. Korkeakouluopiskelijat<br />
osallistuvat hankkeisiin, joissa tehdään tuotekehitystä sekä uusia palvelukonsepteja<br />
yhdessä yritysten kanssa. Hankkeiden tavoitteena on ratkaista todellisia<br />
haasteita tai ongelmia. Hanketiimit koostuvat eri alojen opiskelijoista<br />
sekä erilaisten organisaatioiden edustajista. Hankkeissa luodut immateriaalioikeudet<br />
kuuluvat tiimille, joka voi halutessaan myydä tai lisensoida oikeudet yritykselle,<br />
jolle kehitystyötä on tehty. Kolmen ensimmäisen toimintavuoden aikana<br />
yli 200 palvelu- tai tuoteprototyyppiä on kehitytty reilun 2000 opiskelijan<br />
voimin. 93 % tuloksista on otettu käyttöön yrityksissä.<br />
Protomossa yhdistyvät ideat ja ihmiset. Protomo auttaa muuttamaan ajatukset<br />
menestykseksi arvioimalla ideoita, sparraamalla, saattamalla oikeita tahoja yhteen<br />
sekä tukemalla konseptien kehittämistä. Toiminta tähtää kaupallisen potentiaalin<br />
hyödyntämiseen sekä skaalautumiseen. Protomo toimii Tampereen<br />
lisäksi Jyväskylässä, Kymenlaaksossa, Satakunnassa, Seinäjoella ja Turussa.<br />
Kiihdyttämössä puolestaan autetaan aloittelevia yrityksiä kasvamaan ja kansainvälistymään.<br />
Suuntaamo tarjoaa mahdollisuuksia uusien palvelujen ja tuotteiden<br />
testaamiseen.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
39<br />
Lisäksi pirkanmaalaiset vastaajat kokevat, että viihtyisien ja kestävien asuin-, elin- ja<br />
luonnonympäristöjen tarjoamisessa on onnistuttu hyvin (toimintalinja 3). Pirkanmaalla,<br />
ja etenkin Tampereen seudulla paljon huomiota saaneen kulttuuriin ja elämystalouden<br />
suhteen on myös onnistuttu kohtuullisesti. On kuitenkin vaikea sanoa, miten paljon tämä<br />
on maakuntaohjelman, ja esimerkiksi vuonna <strong>2011</strong> päättyneen Luova Tampere -ohjelman<br />
ansiota.<br />
Taulukko 10. Pirkanmaan maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Uudistuvat osaamis- ja elinkeinorakenteet<br />
Uuden liiketoiminnan tutkimus- ja osaamislähtöisen synnyttämisen tukeminen<br />
Yritysten osaamisen tason ja uudistumiskyvyn vahvistaminen<br />
Työelämän muutokseen ja tulevaisuuden osaamistarpeisiin vastaaminen<br />
Toimintalinja 2: Vahvistuva ja eheytyvä infrastruktuuri<br />
Liikenneinfrastruktuurin toimivuuden ja kunnon varmistaminen<br />
Teknisen huollon toimivuuden parantaminen<br />
Maakunnan energiaomavaraisuuden lisääminen<br />
Toimintalinja 3: Pito- ja vetovoimaiset ympäristöt<br />
Viihtyisien ja kestävien asuin-, elin- ja luonnonympäristöjen tarjoaminen<br />
Julkisen palvelutuotannon ja sen rakenteiden uudistaminen<br />
Kulttuurin ja elämystalouden valjastaminen pirkanmaalaisten hyvinvoinnin lähteeksi<br />
4.3.9 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
Kehittämisen painopisteet löytyvät nykyisten valintojen joukosta, joita on terävöitettävä.<br />
Tulevaisuudessa on kyselyn vastaajien mielestä keskityttävä yritysten osaamisen<br />
tason ja uudistumiskyvyn vahvistamiseen, uuden liiketoiminnan tutkimus- ja osaamislähtöisen<br />
synnyttämisen tukemiseen, työelämän muutokseen ja tulevaisuuden osaamistarpeisiin<br />
vastaamiseen (toimintalinja 1) sekä liikenneinfrastruktuurin toimivuuden ja<br />
kunnon varmistamiseen (toimintalinja2). Infrastruktuurin kehittäminen on haasteellista,<br />
koska useat kunnat näkisivät mielellään oman alueensa liikenneyhteyksiä parannettavan,<br />
jolloin maakuntaohjelmaan usein päätyy konsensuksen ylläpitämisen vuoksi lukuisia liikennehankkeita,<br />
joille ei välttämättä ole toteutusedellytyksiä (vaativat pitkä ajan toteutuakseen,<br />
ja riippuvat valtiolta saatavasta tuesta). Osin kyse on sekä priorisoinnin vaikeudesta<br />
että sen puutteesta. Tällöin maakuntaohjelmaan päätyy tavallaan useamman<br />
korin tavoitteita.<br />
Maakuntanäkökulmaa on vahvistettava, mikäli maakuntaohjelman asema ja merkitys<br />
halutaan ylläpitää tai jopa vahvistaa. Pirkanmaan arviointikyselyssä nousi esille sekä<br />
järjestelmätason kehittämisehdotuksia että pohdintoja maakuntien asemasta ja identiteetistä<br />
laajemmin. Kyselyssä muun muassa todettiin, että jo peruskoulussa olisi saatava<br />
nuorille omasta maakunta-alueesta parempi käsitys ja sitä kautta rakkaus ja ylpeys<br />
omaan maakuntaan. Tähän liittyen olisi hyvä tarjota nykyistä enemmän osallistumismahdollisuuksia<br />
kaikille sekä maakuntaohjelman laatimisen aikana että sen toteutuksen yhteydessä.<br />
Tällaista identiteettiulottuvuutta pohdittiin muissakin maakunnissa ja se nähtiin<br />
myös paikkamarkkinoinnin, brändäyksen ja verkostoyhteistyön voimavarana.<br />
Innovatiivisuuden ja tutkimus- ja kehittämistoiminnan alalla Pirkanmaan on vahva<br />
kansallinen ja eurooppalainen toimija. Tämä edellyttää käytännössä toimintatapoihin<br />
liittyvää jatkuvaa kehittämistä ja avoimuutta ulkoisille vaikutteille. Arvioinnin aikana kerätyn<br />
aineiston valossa maakunnalta edellytetään muun muassa pidemmän jänteen ennakointia,<br />
tarkempaa pohdintaa painopisteisiin ja toimenpiteisiin liittyen, mm. on poh-
40 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
dittava miten Pirkanmaa alueena pärjää suhteessa muihin alueisiin Euroopassa ja mitkä<br />
ovat ne parhaat alueet, joiden kanssa tulisi tehdä yhteistyötä. Avoimuus edellyttää sekä<br />
maantieteellistä että organisaatioiden ja osaamisalueiden välistä avoimuutta, jonka avulla<br />
ravistellaan rakenteita ja rikotaan siiloja (aluekehitysverkoston kyvykkyys kehittyy ja<br />
ristiinpölytys lisääntyy). Yksi teema, joka nousi vahvasti esille, en huomion kiinnittäminen<br />
käyttäjälähtöisyyteen. Myös alueellisen yksimielisyyden tärkeyttä korostettiin. Näyttöperustan<br />
ja ajanmukaisuuden edistäminen edellyttää, että luodaan vahvat ja avoimet<br />
vuorovaikutussuhteet, koska eri ministeriöiden informaatiovirrasta on vaikea poimia syötettä<br />
aluekehitykseen. Poliittisen riippumattomuuden säilyttämiseksi pitäisi pystyä myös<br />
katsomaan istuvan hallituksen ohi/yli. Tärkeää on, että maakunnassa on yhteinen tahtotila,<br />
jota yhdessä tuumin viestitään keskushallinnon suuntaan.<br />
Siirtymä palveluinnovaatioihin on selvästi nähtävissä myös Pirkanmaalla. Tähän liittyen<br />
alueelliset stressitestit voivat olla kiinnostava kehityskohde.<br />
Euroopan palveluinnovaatiokeskus sekä innovaatiopolitiikan ’Stressitestit’<br />
Ramboll Management Consultingin koordinoima ja Euroopan komission yritys- ja<br />
teollisuustoiminnan pääosaston rahoittama kaksivuotinen ESIC (European Service<br />
Innovation Centre) -hanke on juuri käynnistynyt. Keskus tulee olemaan virtuaalinen<br />
tietopankki, jonka tarkoituksena on tukea uusien kehittämistoimenpiteiden<br />
suunnittelua ja innovaatiopolitiikan päätöksentekoa, varsinkin aluetasolla. Hanke<br />
koostuu kolmesta, toisiinsa linkittyvästä osasta. Ensimmäisenä laaditaan palveluinnovaatioindeksi<br />
vertaamaan eri alueiden innovaatioiden kehittymistä sekä<br />
edistämään alueellisten vertailujen tekemistä.<br />
Indeksi toimii pohjana alueellisen innovaatiopolitiikan ’stressitesteille”. Testeillä<br />
kerätään tietoa alueilla toteutetuista toimenpiteistä palveluinnovaatioiden edistämisestä<br />
sekä rakenteiden uudistamisesta. Näitä toimenpiteitä kokeillaan, arvioidaan<br />
ja kehitetään yhdessä kuuden valitun alueen kanssa. Ensisijaisiksi valitut<br />
kokeilualueet ovat Baskimaa, Kanariansaaret, Emilia-Romagna, Luxemburg, Pohjois-Irlanti<br />
sekä Ylä-Itävalta. Kukin alueista hyödyntää palveluja keskeisesti uudessa<br />
aluestrategiassaan, tavoitteenaan esimerkiksi kokonaan uusien toimialojen tukeminen<br />
tai taantuvien alojen uudistaminen.<br />
Kolmannessa osassa saatuja kokemuksia levitetään ja sovelletaan laajamittaisesti<br />
palveluinnovaatiokeskuksen toimesta.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
41<br />
Tulevaisuusnäkökulma on vahvasti kehittämisen kohteena. Myös Pirkanmaalla nousi<br />
esille aktiivisesti edistetty tulevaisuus- ja ennakointityö ja sen merkitys ohjelmatyön<br />
voimavarana, tietopohjan laajentajana ja uusien näkökulmien esiin nostajana. Kyselyssä<br />
jotkut vastaajat pohtivat sitä, pitäisikö mahdollisesti keskittyä enemmän trendimahdollisuuksiin<br />
ja viestiä niistä verkostossa. Myös muutostietoisuutta peräänkuulutettiin ja<br />
nähtiin, että ehkä liiaksi valmistelutyössä ummistetaan silmät nykyongelmilta.<br />
Maakuntaohjelmatyö ei ole riittävän innostava ja kiinnostava eri toimijaryhmien kannalta.<br />
Muun muassa ohjelmavalmistelu koettiin toisinaan liian byrokraattisena ja raskaana.<br />
Arvioinnin aikana toteutetussa tiedonkeruussa peräänkuulutettiin konkretiaa, tiiviyttä<br />
ja suoraviivaisuutta. <strong>Maakuntaohjelman</strong> ei tulisi kattaa kaikkea maan ja taivaan<br />
väliltä, vaan siinä tulisi keskittyä isoimpiin asioihin. Etenkin julkisen sektorin kannanotoissa<br />
kuitenkin kehuttiin yhteistyötä ja yhdessä tekemisen asennetta maakuntaohjelman<br />
laatimisprosessiin liittyen. Vallalla tuntuu olevan uskomus, että ”kaikki pelaavat samaan<br />
maaliin, vaikka keinoista ei aina ollakaan täysin samaa mieltä”. Toiminta perustuu<br />
luottamukseen, jonka kääntöpuolena saattaa olla asioiden ja asenteiden lukkiutuminen.<br />
Konsensusta haettaessa vältetään (joko tietoisesti tai tiedostamatta) ristiriitatilanteita,<br />
jolloin uusien näkökulmien aktiivinen hakeminen sekä rohkeiden toimintaympäristön<br />
analyysien laatiminen unohtuu.<br />
Nykyinen ohjelmavalmistelun rakenne osallistuvine tahoineen antaa hyvät mahdollisuudet<br />
kohdentaa rahoitusta ja toimenpiteitä sekä sitouttaa tahoja yhteisesti valittuihin<br />
tavoitteisiin. Tähän liittyy etenkin kolmen kärjen (toimintalinjat) tunnistaminen, joka<br />
mahdollistaa yhteisten tavoitteiden huomioimisen aluekehitystyössä. Rakenteen sisällä<br />
voidaan tehdä hyvinkin monimuotoisesti valmistelua, keskustella. Mikään rakenne ei sen<br />
sijaan takaa kuulluksi tulemista kansallisen tason vuoropuhelussa tai edunvalvonnassa<br />
sen kummemmin kuin ei-viranomaistahojen sitouttamisessa toimintaan. Haastatteluissa<br />
todettiin myös, että maakuntaohjelma on tärkeämpi prosessina kuin lopputulemana.<br />
Prosessista tärkeän tekee erityisesti yhteisen tulkinnan muodostaminen kehitettävistä<br />
asioista ja strategisista intresseistä. Prosessin suhteen pitäisi myös huomioida sen pitkä<br />
kesto, joka edellyttää tavoitteiden kohdentamista, rajaamista sekä konkretisointia.<br />
Sitoutuminen on ohjelman onnistumisen tärkein edellytys. Mikään ohjelma ei toimi, jos<br />
siihen ei sitouduta kaikilla tasoilla. Ratkaisut ovat usein poliittisia, jolloin ne ovat myös<br />
haavoittuvaisia ja riippuvaisia kulloisistakin poliittisista intresseistä. Poliittinen lyhytjänteisyys<br />
asettaa vaaraan sekä sitoutumisen, pitkäjänteisyyden että kehittämistoimien vaikuttavuuden<br />
edellytykset. Ohjelmatyöhön tulee sitouttaa mahdollisimman kattava joukko<br />
toimijoita, koska osallisuuden kautta ruohonjuuritason toimijoita tulee mukaan ja<br />
vuorovaikutus, dialogi ja keskinäinen ymmärrys lisääntyvät. Tämä synnyttää myös luottamusta<br />
ja syntyy enemmän yhteistä ymmärrystä, joka lisää motivaatiota sitoutua yhteisiin<br />
päämääriin.<br />
Vaikkakin järjestökenttä on selvästi aktiivisemmin mukana maakuntaohjelmatyössä<br />
Pirkanmaalla kuin useimmissa muissa maakunnissa, kolmas sektori mainittiin edelleen<br />
tahona, joka tulisi saada ohjelmatyöhön paremmin mukaan. Arvioinnin tiedonkeruussa<br />
todettiin arvet kohdistaa lisää resursseja käytännön yhteistyöhön. Lisäksi ehdotettiin<br />
myös kansalaisraateja yhtenä mahdollisena osallistamisen kanavana, etenkin jos<br />
ohjelmassa olevat tavoitteet liittyvät julkisten palvelujen kehittämiseen.<br />
Rahoittajatahojen sitoutumien yhteisiin tavoitteisiin on erityisen tärkeää. Kuten muissakin<br />
maakunnissa on todettu, myös Pirkanmaalla peräänkuulutettiin budjettiohjaavuuden<br />
tarpeellisuutta: mikäli maakuntaohjelma sitouttaa vain omaa maakuntaa, mutta ei<br />
rahoittajatahoja, käytännön merkitys ei toteudu. Tehdyillä linjauksilla on hyvin vähän<br />
merkitystä, jos niiden toteutukseen ei ole riittäviä resursseja. Tähän liittyen myös Pirkanmaalla<br />
pidettiin dialogin aktivoimista eri ministeriöiden kanssa tärkeänä.
42 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty oheiseen SWOT-taulukkoon.<br />
Taulukko 11. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
HEIKKOUDET<br />
Tärkeitä toimintatapamuutoksia saatu edistettyä,<br />
esim. kehitysalustat<br />
Järjestökenttä on ollut hyvin edustettuna<br />
Reagointi uusiin tilanteisiin hyvää<br />
On tunnistettu yhteisiä rajapintoja ja kärkiä, esim.<br />
on luotu kahden yliopiston yhteinen instituutio<br />
(Finnmedi).<br />
Uuden tehtaan konsepti uudenlaisena<br />
lähestymistapana<br />
Liika konsensus-hakuisuus, lukkiutuminen<br />
Yrityspuoli ei riittävästi mukana ohjelmatyössä (uusia<br />
keinoja ja menetelmiä tarvitaan tähän)<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
UHAT<br />
Uuden tehtaan konsepti uudenlaisena lähestymistapana<br />
Liiallinen lukkiutuminen<br />
4.3.10 Pohjanmaa<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili 18<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> maakunta sijaitsee Suomen länsirannikolla, keskuksenaan kaksikielinen, n.<br />
65 tuhannen asukkaan Vaasa. Kaksikielisyys on olennainen osa maakuntaa, jonka asukkaista<br />
51 prosenttia puhuu äidinkielenään ruotsia. Kaikkiaan maakunnassa on 15 kuntaa,<br />
joissa asuu yhteensä noin 178 000 asukasta. Maakunta elää voimakkaan elinkeinoelämän<br />
sekä vahvan vientiteollisuuden varassa (teollisuuden tuotannosta n. 70 % menee<br />
vientiin), mitä tukee monipuolinen elinkeinorakenne, vahva yrittäjäperinne sekä osaaminen<br />
ja erikoistuminen. Tämä näkyy myös hyvänä työllisyystilanteena sekä korkeana asukaskohtaisena<br />
bruttokansantuotteena.<br />
Pohjanmaalla panostetaan myös koulutukseen. Kahdeksassa korkeakouluyksikössä opiskelee<br />
yhteensä noin 12 000 opiskelijaa yli 30 koulutusohjelmassa. Vaasan yliopisto ja<br />
Vaasassa toimivat ruotsinkieliset yliopistoyksiköt (Åbo Akademi i Vasa ja Svenska Handelshögskolan<br />
i Vasa) ovat tutkimus- ja koulutustasoltaan kansainvälisesti korkealaatuisia.<br />
Muutenkin maakunta on tunnettu kansallisella tasolla mitattuna korkeasta kansainvälistymisen<br />
asteesta sekä monikulttuurisuudesta. Pohjanmaalla on onnistuttu hyvin<br />
maahanmuuttajien kotouttamisessa, jossa kaksikielisyydestä on ollut merkittävä apu.<br />
Energiateknologia on Pohjanmaalla merkittävässä roolissa. Maakunnan muodostama<br />
osuus viennistä vastaa viidesosaa Suomen energiateknologisesta viennistä. Vuoden<br />
2010 tilastojen valossa muita vahvoja aloja ovat metalli- (koneet, laitteet ja sähkötuotteet)<br />
ja metsäteollisuus (massa sekä paperi). Pitkälle erikoistunutta elinkeinotoimintaa<br />
edustavat lisäksi kasvihuoneviljely (noin 70 prosenttia kaikista Suomessa tuotetuista tomaateista<br />
ja 40 prosenttia kurkuista tulee Pohjanmaalta), turkistarhaus ja veneenrakennus.<br />
18<br />
http://www.pohjanmaa.fi/fi/d-Pohjanmaa-<strong>Pohjanmaan</strong>-maakunta.aspx?docID=5283&smi=2&tocid=11
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
43<br />
Kuvio 5. <strong>Pohjanmaan</strong> maakunnan osaamisprofiili<br />
Kotimaiset<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukastaa<br />
Nopean kasvun<br />
yritykset (ELY-<br />
keskuksittain) (2010)<br />
Tekesin TKI T rahoitus /<br />
BKT<br />
1,60<br />
1,40<br />
1,20<br />
1,00<br />
0,80<br />
0,60<br />
0,40<br />
0,20<br />
0,00<br />
T&K-henkilöstönn<br />
osuus työllisistä<br />
T&K-menot / BKT<br />
Yrityksett 1272<br />
(<strong>2011</strong>)<br />
Julkinen ..<br />
sektori +<br />
YVT<br />
Korkeakoul 733<br />
usektori (<strong>2011</strong>)<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
opiskeiljoiden osuus<br />
Yritysten osuus<br />
kaikista T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Pohjanmaa<br />
Kokoo maa<br />
Vaasaa<br />
Muu maakunta<br />
Maakunnan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan keskeiset mittarit suhteessa koko<br />
maahan.<br />
Tutkimus-kehitystoiminnan keskittyminen (T&K-<br />
ja<br />
henkilöstöö 2010)<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen sekä tavoitteiden<br />
varaan 19 :<br />
1. Kilpailukyky ja imago – energisyydestään Pohjanmaa tunnetaan (toimintalinja 1)<br />
• <strong>Pohjanmaan</strong> vahvan, kansainvälisen teollisen yritystoiminnan toimintaedellytysten<br />
turvaaminen<br />
• Innovaatiojärjestelmän kehittäminen<br />
• Sisäisen yrittäjyyden vahvistaminen sekä uusien innovatiivisten ja kasvua aktiivi<br />
sesti hakevien yritysten kehittäminen ja tukeminen<br />
• Kärkiklustereiden ja mikroklustereiden toimintaedellytysten vahvistaminen sekä<br />
voimakas panostus uusiin nouseviin aloihin<br />
• Monimuotoinen mosaiikki <strong>Pohjanmaan</strong> maaseudun elinvoimaisuuden valttina<br />
2. Työvoima ja osaaminen – kansainvälinen ja osaava innovaattoreiden Pohjanmaa (toimintalinja<br />
2)<br />
• Työllisyyden edistäminen ja syrjäytymisen ehkäisy<br />
• Osaamisen varmistaminen<br />
3. Saavutettavuus ja tasapainoinen aluerakenne – kestävien rakenteiden ja erinomaisten<br />
yhteyksien Pohjanmaa (toimintalinja 3)<br />
• Aluerakenteen hallittu ja tasapainoinen kehittäminen<br />
• Erinomainen saavutettavuus koordinoidun liikennejärjestelmän ja kokonaisvaltais<br />
ten logististen ratkaisujen myötä<br />
• <strong>Pohjanmaan</strong> monipuolisten, hajautetun energiantuotannon mallien kehittäminen<br />
• Tietoyhteiskunnan nopeiden muutosten myötä kohti ubiikkiyhteiskuntaa<br />
19<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong>
44 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
4. Hyvinvointi, kulttuuri ja sosiaalinen pääoma – monikulttuurisuudesta <strong>Pohjanmaan</strong> hyvinvoinnin<br />
energianlähde<br />
• Kuntalaisten asema, kestävä kehitys sekä turvallisuus ja tasa-arvo osaksi hyvin<br />
vointipolitiikan suunnittelua, toteuttamista ja arvovalintoja<br />
• Terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen sekä terveys- ja hyvinvointihyödyt<br />
• Asiakkaan ja potilaan koko hoito- ja palveluketjusta vastuun ottava palvelukoko<br />
naisuus<br />
• Hyvinvointi- ja terveyspalveluiden monialaisen ja osaavan henkilöstön turvaaminen<br />
• Aktiivisia valintoja, hyvinvointia ja terveyttä koskevan tutkimuksen, kehittämisen ja<br />
arvioinnin hyödyntämiseksi<br />
• Ennaltaehkäisevin toimin ja yhteisvastuulla hyvinvointia vauvasta vaariin<br />
• Hyvinvointia liikunnasta<br />
5. Luonnon ja ympäristön hyvinvointi – Pohjanmaa, ilmastonmuutoksen hillitsemisen<br />
huippualue<br />
• Vesien tilan vaaliminen<br />
• Luonnon monimuotoisuuden turvaaminen<br />
• Ympäristötietoisuuden ja luontokasvatuksen edistäminen<br />
• Asutun ympäristön elinvoiman turvaaminen ja kehittäminen<br />
Keskeiset osaamisalueet :<br />
Aiemman osaamisprofiilikartoituksen 20 pohjalta Pohjanmaalla erityisenä kärkitoimialana<br />
voidaan laajassa mittakaavassa nähdä energia-ala. Se koostuu useista eri osa-alueista,<br />
joista merkittävin erilaisten energiateollisuuden koneiden ja laitteiden valmistus. Energiaklusterin<br />
alta löytyy myös bioenergiaan ja tuulivoimaan liittyvää tuotantotoimintaa.<br />
Maakunnassa on myös vahva meriteollisuuden keskittymä, joka muodostuu erilaisista<br />
koneista ja laitteista sekä veneteollisuus. Lisäksi Pohjanmaalla on monipuolisesti erilaista<br />
metalli- ja konepajateollisuutta, muoviteollisuutta sekä pääosin muita aloja palvelevaa<br />
ICT- ja media-alan palveluita.<br />
Maakunnan vahvat osaamisalat linkittyvät varsin kiinteästi vahvoihin toimialoihin. Erityisosaamista<br />
löytyy energia- ja sähköteknologiasta, muovitekniikasta, venetekniikasta aina<br />
elintarvikealan osaamiseen. Tuoreempia osaamisaloja ovat muun muassa digitaaliset sisällöt,<br />
mobiiliteknologia, optoelektroniikka sekä erilaiset uudet materiaalit. Lisäksi hyvinvointiosaaminen<br />
on nähty nousevana osaamisalueena.<br />
4.3.11 Ohjelman onnistumiset<br />
Kautta linjan <strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen<br />
ollaan maakunnassa tyytyväisiä. Erityisen hyvin on pohjalaisten antaman arvioin perusteella<br />
onnistuttu ensimmäisen toimintalinjan painopistealueissa, joista jokainen on saavutettu<br />
varsin hyvin. Myös toimintalinjojen kaksi ja kolme painopistealueissa ”Osaamisen<br />
varmistaminen” sekä ” <strong>Pohjanmaan</strong> monipuolisten, hajautetun energiantuotannon mallien<br />
kehittäminen” on onnistuttu hyvin. Neljännen toimintalinjan alla parhaiten tavoitteet<br />
on saavutettu ”Hyvinvointia liikunnasta” ja ”Kuntalaisten asema, kestävä kehitys sekä<br />
turvallisuus ja tasa-arvo osaksi hyvinvointipolitiikan suunnittelua, toteuttamista ja arvovalintoja”<br />
painopistealueissa. Viidennen toimintalinjan fokus on ollut luonnon ja ympäristön<br />
hyvinvoinnissa. Myös tämän alueen tavoitteet on saavutettu vastaajien mielestä riittävän<br />
hyvin.<br />
Etenkin haastattelujen kautta tuli esiin tyytyväisyys tehtyjen valintojen sekä priorisoinnin<br />
suhteen. Maakuntaohjelmassa on pystytty kehittämään koko alueen näkökulmasta tärkeitä<br />
kokonaisuuksia (esimerkiksi energiatuotanto sekä ympäristöasiat, ensin mainitusta<br />
20<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu raportti
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
45<br />
lisätietoa alla olevasta laatikosta). Tämä ei tarkoita, että valmisteluvaiheessa ei olisi ollut<br />
ristiriitoja. Tärkeää on, että ne on tuotu rohkeasti esiin ja niistä on keskusteltu. Prosessin<br />
kautta on saavutettu yhteinen näkemys, jota tukee taustaksi laadittu analyysi maakunnan<br />
vahvuuksista, demografiasta ja muusta tiedosta.<br />
Energia-alan markkinointi, ml. Energy Vaasa -markkinointitoimenpiteet ja energialähettiläsmalli<br />
EnergyVaasa on markkinointiprojekti, jolla on vahvistettu eri toimin Vaasan seudun<br />
energiaklusterin näkyvyyttä ja tunnettuutta. Keskittymä koostuu seuraavista<br />
osatekijöistä:<br />
− Yritysten määrä: yli 120<br />
− Työntekijöitä: 10.000, neljäsosa Suomen energia-alan työntekijöistä<br />
− Yhteenlaskettu liikevaihto: 4 miljardia €<br />
− Viennin osuus: 70 %<br />
− Viennin arvo kansallisessa vertailussa: n. 12% Suomen koko teknologiateollisuuden<br />
viennistä<br />
− Tutkimus- ja kehitystyötä yrityksissä ja korkeakouluissa tekee yli 800 henkilöä<br />
− 7 korkeakouluyksikköä, joissa 12.000 opiskelijaa<br />
− 3 ammattioppilaitosta, joissa yhteensä 8.700 opiskelijaa<br />
Näkyvyyttä on saavutettu mm. yritysten yhdessä rahoittamalla energialähettiläs<br />
-kampanjalla ja yritys-esimerkkien ja menestystarinoiden aktiivisella tiedottamisella.<br />
Samoin markkinoinnissa on hyödynnetty uudenlaisia erityisesti nuoremmalle<br />
polvelle suunnattuja toimintamalleja kuten Energia Gateway ja energiakummitoiminta,<br />
jossa kootaan vapaaehtoisista energia-alan osaajista joukko Energiakummeja,<br />
jotka ovat kiinnostuneita levittämään omaa osaamistaan lapsille ja nuorille.<br />
Energiakummeille ei ole yhtenäisiä valintakriteerejä, vaan sellaisiksi soveltuvat esimerkiksi<br />
energia-alalla toimivat tai toimineet ja siitä kiinnostuneet ihmiset. He voivat<br />
olla joko työikäisiä tai eläkeläisiä, miehiä, naisia, johtajia tai työntekijöitä. (ks.<br />
http://www.merinova.fi/referenssit/energy_gateway_innostaa_tekniikan_opintoihin.html)<br />
Cittaslow<br />
Kristiinankaupunki valittiin vuonna <strong>2011</strong> ensimmäisenä suomalaisena kaupunkina<br />
Cittaslow-kaupunkien kansainväliseen verkostoon. Cittaslow-verkostoon kuuluu<br />
alle 50 000 asukkaan kaupunkeja, jotka panostavat tietoisesti hyvän elämän<br />
edistämiseen ja kestävään kehitykseen. Arvostetun statuksen saavuttamiseksi<br />
arvioidaan 55 erilaista kriteeriä – vieraanvaraisuudesta ja lähiruoan tuotannosta<br />
kaupunkisuunnitteluun ja etätyön mahdollisuuksiin. Cittaslow-liikkeen filosofia<br />
perustuu koko yhteisön jatkuvaan kehittämiseen ja hyvään elämään ekologisuutta<br />
ja perinteitä vaalien. Cittaslow on perustettu Italiassa vuonna 1999, ja ennen tätä<br />
päivää jäsenyys on myönnetty 141 kaupungille 23 maassa.<br />
Kristiinankaupunki on kuudes pohjoismainen Cittaslow-kaupunki. Aiemmin jäsenyyden<br />
ovat saavuttaneet Norjan Sokndal, Eidsskog ja Levanger, Ruotsin Falköping<br />
sekä Tanskan Svendborg. Kristiinankaupungissa Cittaslow-jäsenyys on osa<br />
asukkaiden kanssa yhdessä työstettyä kaupungin strategiaa.
46 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Taulukko 12. <strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Kilpailukyky ja imago – energisyydestään Pohjanmaa tunnetaan<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> vahvan, kansainvälisen teollisen yritystoiminnan toimintaedellytysten 3,76<br />
turvaaminen<br />
Innovaatiojärjestelmän kehittäminen 3,48<br />
Sisäisen yrittäjyyden vahvistaminen sekä uusien innovatiivisten ja kasvua<br />
3,48<br />
aktiivisesti hakevien yritysten kehittäminen ja tukeminen<br />
Kärkiklustereiden ja mikroklustereiden toimintaedellytysten vahvistaminen sekä 3,76<br />
voimakas panostus uusiin nouseviin aloihin<br />
Monimuotoinen mosaiikki <strong>Pohjanmaan</strong> maaseudun elinvoimaisuuden valttina 3,51<br />
Toimintalinja 2: Työvoima ja osaaminen – kansainvälinen ja osaava innovaattoreiden Pohjanmaa<br />
Työllisyyden edistäminen ja syrjäytymisen ehkäisy 3,37<br />
Osaamisen varmistaminen 3,51<br />
Toimintalinja 3: Saavutettavuus ja tasapainoinen aluerakenne – kestävien rakenteiden ja<br />
erinomaisten yhteyksien Pohjanmaa<br />
Aluerakenteen hallittu ja tasapainoinen kehittäminen 3,34<br />
Erinomainen saavutettavuus koordinoidun liikennejärjestelmän ja kokonaisvaltaisten 3,20<br />
logististen ratkaisujen myötä<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> monipuolisten, hajautetun energiantuotannon mallien kehittäminen 3,48<br />
Tietoyhteiskunnan nopeiden muutosten myötä kohti ubiikkiyhteiskuntaa 2,86<br />
Toimintalinja 4: Hyvinvointi, kulttuuri ja sosiaalinen pääoma – monikulttuurisuudesta<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> hyvinvoinnin energianlähde<br />
Kuntalaisten asema, kestävä kehitys sekä turvallisuus ja tasa-arvo osaksi<br />
3,18<br />
hyvinvointipolitiikan suunnittelua, toteuttamista ja arvovalintoja<br />
Terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen sekä terveys- ja hyvinvointihyödyt 3,15<br />
Asiakkaan ja potilaan koko hoito- ja palveluketjusta vastuun ottava<br />
2,84<br />
palvelukokonaisuus<br />
Hyvinvointi- ja terveyspalveluiden monialaisen ja osaavan henkilöstön turvaaminen 3,00<br />
Aktiivisia valintoja, hyvinvointia ja terveyttä koskevan tutkimuksen, kehittämisen ja 3,12<br />
arvioinnin hyödyntämiseksi<br />
Ennaltaehkäisevin toimin ja yhteisvastuulla hyvinvointia vauvasta vaariin 2,95<br />
Hyvinvointia liikunnasta 3,26<br />
Toimintalinja 5: Luonnon ja ympäristön hyvinvointi – Pohjanmaa, ilmastonmuutoksen<br />
hillitsemisen huippualue<br />
Vesien tilan vaaliminen 3,35<br />
Luonnon monimuotoisuuden turvaaminen 3,34<br />
Ympäristötietoisuuden ja luontokasvatuksen edistäminen 3,21<br />
Asutun ympäristön elinvoiman turvaaminen ja kehittäminen 3,32<br />
4.3.12 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
Useat <strong>Pohjanmaan</strong> maakuntaohjelman painopisteille asetetuista tavoitteista koetaan<br />
saavutetun hyvin. Kehitettävää on lähinnä ubiikkiyhteiskunnassa (toimintalinja 3)<br />
sekä neljännen toimintalinjan osalta asiakkaan ja potilaan koko hoito- ja palveluketjusta<br />
vastuun ottavissa palvelukokonaisuuksissa sekä ennaltaehkäisevässä toiminnassa ja yhteisvastuullisessa<br />
hyvinvoinnissa. Ubiikkiyhteiskunta teemana voi olla vaikeasti lähestyttävä,<br />
ja osin tästä syystä sen kehittämisessä ei ole vastaajien mielestä onnistuttu niin hyvin.<br />
Hoito- ja palveluketjut eivät ole helposti maakunnallisin voimavaroin edistettävissä,<br />
vaan ovat enemmänkin kunnallisia vastuualueita. Hoito- ja palveluketjuihin liittyen useilla<br />
lienee omakohtaista kokemusta aiheesta ja teema on myös hyvin arvolatautunut, mikä<br />
osaltaan on saattanut vaikuttaa vastaajien kriittisyyteen. Selvää kuitenkin on, että hoitoja<br />
palveluketjuihin liittyvissä palvelukokonaisuuksissa on vielä kehitettävää.<br />
Ohjelmatyön kehittämisen keinot ja välineet nousivat arvioinnissa esille, muun muassa<br />
osallistamiseen liittyen. Vaikka maakuntaohjelmalla on onnistuttu tekemään tarvittavia<br />
valintoja, tuli Pohjanmaallakin esille tarve kehittää ohjelmatyötä kaikilla rintamilla
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
47<br />
ja myös järjestelmätasolla. Maakuntaohjelmatyöstä toivottiin joustavampaa, proaktiivisempaa<br />
sekä tasapuolisempaa. Yritysten saaminen mukaan on ollut muiden maakuntien<br />
tapaan haasteellista, samoin konkretian puute. Osallistavuuden lisäämisen keinona esitettiin<br />
seminaarien järjestämistä, joiden avulla yritettäisiin saada nykyistä suurempi toimijajoukko<br />
valmistelemaan ohjelmaa. Lisäksi kaivattiin enemmän resursseja sekä tietoa<br />
yhteisten tavoitteiden muotoiluun.<br />
Resurssien lisäämiseksi ehdotettiin veturikuntien roolin kehittämistä keskeisemmäksi,<br />
erityisesti koska maakunnan liiton omat resurssit nähtiin monissa haastatteluissa<br />
liian pieninä. Luottamushenkilönäkökulmaan saatiin arvioinnin aikana hyödyllistä valaistusta,<br />
erityisesti koska kyselyn vastaajissa oli runsaasti luottamushenkilöitä. Tietoa voitaisiin<br />
puolestaan tarjota tiivistetyssä muodossa esimerkiksi kuntien valtuustoille, jolloin<br />
luottamushenkilöiden olisi helpompi seurata maakuntaohjelman sisältöjä sekä toimeenpanon<br />
etenemistä. Erään vastaajan sanoin: ”suuri osa valtuutetuista ei edes tiedä mitä<br />
maakunnan liitoissa tehdään!” Luottamushenkilöiden kiinnostus asiaa kohtaan näyttä<br />
selvästi suurelta ja tätä kiinnostusta voisi hyödyntää tehokkaammin<br />
Seuranta ja arviointi kaipaavat lisähuomiota. Sidosryhmät toivoivat erityisesti parempaa<br />
ja tehokkaampaa näyttöä ja analyyttista syötettä ohjelmatyöhön. Tiivistetyn ja/<br />
tai analysoidun tiedon puute linkittyy osin tarpeeseen selkeyttää ja yksinkertaistaa ohjelmadokumentteja,<br />
joita kuvattiin ylipitkiksi ja vesittyneiksi. Painopisteitä ehdotettiin<br />
myös esitettävän logical framework muodossa, jolloin tavoite- ja toimenpidetaso tulisi<br />
kytkettyä selkeämmin toisiinsa. Myös tavoitteiden tiukempi sitominen kehittämisrahoitukseen<br />
nähtiin tarpeellisena.<br />
Leader -toiminta<br />
Leader -toiminta mielletään usein osaksi maaseudun kehittämistä, ja siihen se on<br />
tarkoitettukin. Toiminnassa on kuitenkin piirteitä, joiden hyödyntämistä voisi kokeilla<br />
myös kaupungeissa. Leader -hankkeiden tavoitteena on (maaseudun) kilpailukykyä<br />
sekä kansalaisyhteiskunnan että julkishallinnon yhteistyötä. Toiminta perustuu<br />
oma-aloitteisuuteen, paikallisuuteen sekä verkostoitumiseen. Rahoituksesta<br />
vastaa Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma 2007 -2013, josta on myönnetty<br />
tukea 55 paikalliselle toimintaryhmälle. Näistä ryhmistä useat toimivat esimerkiksi<br />
Keski-Suomessa, Pirkanmaalla, Satakunnassa sekä Varsinais-Suomessa.<br />
Toiminta organisoidaan paikallisten Leader -toimintaryhmien kautta, jotka ovat rekisteröityjä<br />
maaseudun kehittämisyhdistyksiä. Ryhmät koostuvat asukkaista sekä<br />
kuntien, elinkeinoelämän ja järjestöjen edustajista. Ryhmät saavat vuosittain käyttöönsä<br />
tietyn summan julkista rahaa, jolla ne rahoittavat valitsemansa hankkeet<br />
omalla toiminta-alueellaan. Leader -toiminnasta on saatu hyviä kokemuksia yhteisöllisyyden<br />
ja osallisuuden näkökulmasta esimerkiksi Pohjanmaalla ja Satakunnassa.<br />
Samankaltaista innostusta ja kiinnostusta oman asuinalueen tai seudun kehittämiseen<br />
voisi löytyä kaupungeistakin, joissa yhteisöllisyyttä on vähemmän tai se<br />
ei ole samalla tavoin paikkasidonnaista. Maaseudun kehittäjien toimesta onkin esitetty<br />
tämän tarvelähtöisen ja bottom-up –muotoisen toimintamallin laajentamista<br />
myös kaupunkiseuduilla hyödynnettäväksi.
48 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Itse maakunnallisen suunnittelun ja ohjelmatyön järjestelmän tulisi olla joustavampi ja<br />
nopeampi vastaamaan uusiin tarpeisiin. Tämä näkemys jaettiin muissakin Länsi-Suomen<br />
maakunnissa. Lisäksi peräänkuulutettiin maakuntasuunnitelman ja maakuntaohjelman<br />
yhdistämistä valmistelutyössä sekä toteuttamissuunnitelman roolin kirkastamista<br />
keskushallinnossa. Tähän liittyen toivottiin myös omaehtoisuutta toteamalla esimerkiksi,<br />
että maakunnallisen kehityksen tulee perustua omaan toteutukseen, mihin tarvitaan hallintoa,<br />
jota ei kaikilta osin ohjata kansalliselta taholta. Maakunnallista "itsehallintoa” kehittämällä<br />
voidaan siis luoda omaehtoisempaa kehitystä.<br />
Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty oheiseen SWOT-taulukkoon.<br />
Taulukko 13. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT-ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
HEIKKOUDET<br />
Onnistuneet painopistevalinnat ja fokusointi,<br />
erityisesti energia-alaan panostaminen;<br />
energiaklusterin markkinointihanke (viestintä)<br />
Ympäristöteknologian (clean technology)<br />
edistyminen<br />
Yhteisen tekemisen meininki<br />
Toimintaympäristöanalyysi arvokas tietoresurssi<br />
maakuntaohjelmaprosessissa<br />
Maakunnan liitto edunvalvonnan ja lobbauksen<br />
kannalta; liitto on ollut hyvä toimija, toimii pienten<br />
kuntien puolesta<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
Monella toimijalla (etenkin yksityinen sektori) ei ole<br />
aikaa ja intressiä olla mukana vs.<br />
viranomaisten ja julkisen sektorin mukanaolo<br />
korostunut maakuntaohjelmaprosessissa<br />
Prosessin houkuttelemattomuus<br />
Ohjelmat liian abstrakteja<br />
Byrokratia syö resursseja kehitystehtävistä (ei jää<br />
aikaa ja resursseja esim. verkoston rakennukseen ja<br />
hallintaan)<br />
Pikkukunnat päättävät ja iso kunta maksaa –<br />
asetelma/asenne<br />
Kaskisten tehtaan sulkemisen negatiiviset<br />
vaikutukset, työttömyys ja poismuutto ovat jääneet<br />
pysyväksi<br />
Suuret avustusvirrat sivuun, kun indikaattoriluvut<br />
(esim. työllisyys, bkt/capita) kuitenkin suhteellisen<br />
hyvät<br />
Etäisyydet, suhteellisen huonot väylät<br />
UHAT<br />
Hyvät kulkuyhteydet ja nimenomaan tiet<br />
Opiskelija-aloituspaikkojen takaaminen kaikilla<br />
tasoilla -> kertautuu hyötyinä alueelle (työntekijät)<br />
Vientivetoisen alueen kehittäminen edelleen,<br />
tuottaa Suomelle paljon vientituloja<br />
Ajatteleminen kehittämismielessä ja<br />
pitkäjänteisesti, hyväksyen rakenteiden ja<br />
elinkeinorakenteen muuttuminen.<br />
Tarve uusille alueellisille rooleille, kuten toisen<br />
asteen opetuksesta ja erikoissairaanhoidosta<br />
vastaaminen (vrt. Maakäräjät / Landstinget /Ruotsi)<br />
Ympäristövaatimukset sekä rajoittavat että luovat<br />
uusia mahdollisuuksia<br />
Selvempi työnjako kansallisella tasolla ja<br />
rakennerahastojen hallinnointiin liittyen<br />
Yrittäjyys (Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> kanssa yhteinen<br />
teema)<br />
Hyvä infrastruktuuri ja kulkuyhteydet ja mukaan<br />
kaikkiin keskeisiin innovatiivisiin hankkeisiin, ml.<br />
kaupunkien kasvusopimuksiin.<br />
Valtakunnallisesti ”keskittämisen vimma” päällä,<br />
huoli resurssien valumisesta suurille yliopistoille -><br />
maakunnallisten oppilaitosten yhä vaikeampi vastata<br />
elinkeinoelämän tarpeisiin<br />
Aloituspaikoissa katsotaan vain syntyneen ikäluokan<br />
määrää; jos aloituspaikkoja katsottaisiin suhteessa<br />
elinkeinoelämän tarpeisiin alueella, voitaisiin saada<br />
opiskelun kautta alueelle tulevia asukkaita ja<br />
työntekijöitä asettumaan<br />
Selkeän työnjaon puute eri toimijoiden välillä, esim.<br />
yritystukia ja yritysten kehittämiseen tähtääviä tukia<br />
jakaa turhan moni taho
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
49<br />
4.3.13 Satakunta<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili 21<br />
Satakunnassa on noin 227 000 asukasta ja 20 kuntaa. Satakunnassa alueelliset ja kunnittaiset<br />
erot niin väestön huoltosuhteessa, palveluiden saavutettavuudessa kuin väestötiheydessäkin<br />
ovat suuret. Satakunnan ympäristön tila ja elinympäristön laatu on vesien tilaa lukuun<br />
ottamatta suhteellisen hyvä.<br />
Satakunnassa on kolme seutukuntaa. Pohjois-Satakunnan seutukuntaan kuuluvat Honkajoki,<br />
Jämijärvi, Kankaanpää, Karvia, Lavia ja Siikainen. Alueen väkimäärä on noin<br />
23 000. Tärkeimmät tuotannon alat ovat tekstiili- ja nahkateollisuus, puutuotteiden valmistus<br />
ja kasvihuoneviljely. Maaseutumaisen seutukunnan vahvin vetovoimatekijä on<br />
alueen luonto.<br />
Porin seutukuntaan kuuluvat Merikarvia, Pori, Pomarkku, Ulvila, Nakkila, Huittinen, Harjavalta,<br />
Kokemäki ja Luvia. Alue on Suomen seitsemänneksi suurin noin 138 000 asukkaan<br />
työssäkäynti- ja talousalue.<br />
Rauman seutukuntaan kuuluvat Rauma, Eura, Eurajoki, Köyliö ja Säkylä. Alueen väkimäärä<br />
on noin 66 000. Seudulla on rikas kulttuuripohja ja -historia sekä vahva identiteetti.<br />
Seudun elinkeinorakenne on teollisuusvaltainen.<br />
Kuvio 6. Satakunnan maakunnan osaamisprofiili 22<br />
Kotimaiset<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukasta<br />
Nopean kasvun<br />
yritykset (ELY-<br />
keskuksittain) (2010)<br />
Tekesin T<br />
TKI rahoitus /<br />
BKT<br />
1,20<br />
1,00<br />
0,80<br />
0,60<br />
0,40<br />
0,20<br />
0,00<br />
T&K-henkilöstönn osuus<br />
työllisistä<br />
T&K-menot<br />
/ BKT<br />
Yrityksett 919<br />
(<strong>2011</strong>)<br />
Julkinen 32 (<strong>2011</strong>)<br />
sektori +<br />
YVT<br />
Korkeakoul 318<br />
usektori (<strong>2011</strong>)<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
opiskeiljoiden osuus<br />
Yritysten osuus<br />
kaikista T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Satakunta<br />
Koko maa<br />
Pori<br />
Rauma<br />
Muu maakunta<br />
Maakunnan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan keskeiset mittarit suhteessa koko<br />
maahan.<br />
Tutkimus-kehitystoiminnan keskittyminen (T&K-<br />
ja<br />
henkilöstöö 2009)<br />
22<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu raportti
50 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Satakunnan maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen sekä tavoitteiden<br />
varaan 23 :<br />
1. Osaava Satakunta (toimintalinja 1)<br />
• Energiaosaaminen Satakunnan veturiksi<br />
• Yrittäjyydestä elämänasenne<br />
• Koulutusta, tutkimusta ja yhteistyötä<br />
2. Saavutettava Satakunta (toimintalinja 2)<br />
• Maakunnan tasapainoinen kehittäminen maankäytön suunnittelun lähtökohtana<br />
• Liikennejärjestelmä<br />
• Yhdyskuntarakenteen tekninen huolto<br />
• Monipuoliset asumisen ja matkailun mahdollisuudet<br />
3. Energinen ja hyvinvoiva Satakunta (toimintalinja 3)<br />
• Hyvä asua ja harrastaa<br />
• Toimiva kuntarakenne ja palvelutarjonta<br />
• Terveyttä, kulttuuria ja liikuntaa<br />
• Luontoa ja ympäristöä kunnioittaen<br />
Keskeiset osaamisalat:<br />
Aiemman osaamisprofiilikartoituksen 24 pohjalta Satakunnan merkittäviä aloja ovat muun<br />
muassa laivanrakennus ja offshore-laitteet, metallien jalostus sekä tekstiiliteollisuus.<br />
Myös paperin ja paperituotteiden valmistus sekä energiantuotanto ja siihen liittyvät alat<br />
ovat merkittäviä alueen elinkeinorakenteen kannalta.<br />
Maakunnan esiin nousevia osaamisaloja ovat erityisesti meriteknologia eri muodoissaan,<br />
mutta erityisesti offshore-sovellukset. Myös energiateknologi eri muodoissaan (magneettiteknologia,<br />
aurinko, tuuli) sekä energia-alan oheispalvelut ovat suhteellisesti vahva<br />
osaamisalue. Tekstiili- ja vaatetuspuolella muun muassa älyvaatteet ovat erikoisosaamisalue.<br />
Erilaiset teollisten tuotteiden valmistukseen liittyvät teknologiat ovat myös monelta<br />
osan vahvoja osaamisalueita (muun muassa värimetallit, magneettiteknologiat, hanat<br />
ja erilaiset prosessiteknologiat). Myös kemiallisen metsäteollisuuden sekä elintarviketeollisuuden<br />
osalta löytyy erityistä tietotaitoa.<br />
4.3.14 Ohjelman onnistumiset<br />
Kyselyn perusteella satakuntalaiset vastaajat suhtautuvat maakuntaohjelman tavoitteiden<br />
saavuttamiseen hieman muita Länsi-Suomen maakuntien asukkaita kriittisemmin.<br />
Parhaiten tavoitteet on saavutettu toimivan kuntarakenteen ja palvelutarjonnan osalta<br />
(toimintalinja 3). Paradoksaalisesti maakuntaohjelmalla on vaikea vaikuttaa kuntarakenteen<br />
kehitykseen. Toisen toimintalinjan painopistealueista parhaiten on onnistuttu liikennejärjestelmän<br />
kehittämisessä, jonka suhteen on tehty paljon lobbausta. Ensimmäisen<br />
toimintalinjan kolmesta tavoitteesta vastaajat antoivat parhaan arvosanan ”Yrittäjyydestä<br />
elämänasenne” -painopistealueelle.<br />
23<br />
Satakunnan maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong><br />
24<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu raportti
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
51<br />
Taulukko 14. Satakunnan maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Osaava Satakunta<br />
Energiaosaaminen Satakunnan veturiksi 2,85<br />
Yrittäjyydestä elämänasenne 3,10<br />
Koulutusta, tutkimusta ja yhteistyötä 2,95<br />
Toimintalinja 2: Saavutettava Satakunta<br />
Maakunnan tasapainoinen kehittäminen maankäytön suunnittelun lähtökohtana 2,92<br />
Liikennejärjestelmä 3,20<br />
Yhdyskuntarakenteen tekninen huolto 3,00<br />
Monipuoliset asumisen ja matkailun mahdollisuudet 2,64<br />
Toimintalinja 3: Energinen ja hyvinvoiva Satakunta<br />
Hyvä asua ja harrastaa 2,46<br />
Toimiva kuntarakenne ja palvelutarjonta 3,34<br />
Terveyttä, kulttuuria ja liikuntaa 2,80<br />
Luontoa ja ympäristöä kunnioittaen 2,48<br />
4.3.15 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
Satakunnan maakuntaohjelmassa asetettujen painopistealueiden osalta parannettavaa<br />
on etenkin kolmannen toimintalinjan teemojen suhteen. Näistä kriittisimmin vastaajat<br />
suhtautuivat ”Hyvä asua ja harrastaa” sekä ”Luontoa ja ympäristöä kunnioittaen”<br />
painopisteisiin. Kehitettävää on myös asumisen ja matkailun sekä terveyden, kulttuurin<br />
ja liikunnan saralla.<br />
Tulevaisuudessa satakuntalaiset pitävät tärkeänä panostuksia koulutukseen, tutkimukseen<br />
ja yhteistyöhön. Porin yliopistokeskuksen toimintaan ollaan tyytyväisiä, mutta<br />
samalla maakunnassa ollaan huolissaan soveltavan tutkimuksen hyödyntämisen mahdollisuuksista.<br />
VTT:llä oli aiemmin virka yliopistokeskuksena, ja tavoitteena oli laajentaa<br />
VTT:n toimintaa Satakunnassa alueelliseksi toimipisteeksi. Nyt virka on kuitenkin lopetettu.<br />
Koulutuksen ja tutkimuksen tulisikin kulkea aluekehitysjärjestelmän rinnalla, tulevia<br />
muutoksia ennakoiden ja toimintaympäristön muutoksiin reagoiden. Nykyisen koulutusjärjestelmän<br />
kautta se kuitenkin koettiin haasteelliseksi. Se edellyttäisi joustavaa, itsenäisistä<br />
toimijoista rakentuvaa järjestelmää.<br />
Paljon huomiota jo tähän mennessä osakseen saanut liikenne koetaan tärkeänä kehittämiskohteena,<br />
samoin kuin energiaosaamisen kehittäminen. Hyvänä esimerkkinä<br />
energiasektorilta voidaan mainita niin sanottu Kirkkokallion konsepti, joka on tarkemmin<br />
kuvattu alla. Yrittäjyydessä Satakunta voi jatkossa edelleen vahvistaa aktiivisuuttaan.<br />
Vertaisoppimiseen ja tiedonvaihtoon liittyvistä käytännöistä on saatavilla hyvää vertailutietoa<br />
sekä kansallisesti että kansainvälisesti. Tähän liittyen olisi tärkeää selvittää tarkemmin<br />
PK-sektorin tarpeet ja kehittää ennakointijärjestelmiä. Yritykset ja yrittäjät pitäisi<br />
saada nykyistä paremmin integroitua maakunnan kehittämiseen.<br />
Lähienergian kehittämisaloitteet, mm. Kirkkokallion konsepti ”suljetun kierron<br />
järjestelmä”<br />
Energiatehokas Kirkkokallio: Elintarvikeyritysten teollinen symbioosi on Honkajoen<br />
Kirkkokallion teollisuusalueella kehitetty toimintamalli, jossa yritysten välinen yhteistyö<br />
perustuu energia- ja materiaalitehokkuuden kokonaisoptimointiin. Alueella<br />
on keskitetty lämmön- ja höyryntuotanto (15 MW) sekä niiden ketjutetut jakelujärjestelmät,<br />
joissa hyödynnetään eri prosessien ylijäämäenergiat käyttökohteissa, jonne<br />
ne parhaiten soveltuvat. Vastaavalla tavalla hyödynnetään Kirkkokallion yrityksissä<br />
tuotetut kakkoslaadun elintarvikkeet, jotka pyritään hyödyntämään alueen
52 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
ruokatehtaan toimesta uusina valmisruokatuotteina. Alue on ainutlaatuinen teollisuusekologisen<br />
toimintamallin agroekologinen sovelluskohde Suomessa ja sisältyy<br />
myös Satakunnan ilmasto ja energiastrategiaan. (Satakuntaliitto 2012: Satakunnan<br />
ilmasto- ja energiastrategia, ks. myös www.foodpark.fi).<br />
Hanke on hyvä esimerkki satakunnan pyrkimyksistä laajentaa ja monipuolistaa energiaosaamisensa<br />
pohjaa. Toisena esimerkkinä voidaan maininta Porin Ahlaisiin rakennettava<br />
Suomen suurin tuulivoimapuisto, josta uutisoitiin tammikuussa 2013<br />
Alueelliseen kehittämiseen kaivataan kyselyn tulosten perusteella uusia työkaluja.<br />
Olemassa olevien työkalujen rinnalle toivotaan menetelmäkehitystä, koska nykyisen järjestelmän<br />
ei uskota olevan riittävä vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin. Lisäksi peräänkuulutettiin<br />
toimintaa laadittujen strategioiden (elinkeino-, innovaatio- ja alueelliset strategiat<br />
sekä kansalliset ohjelmat) mukaisesti. Toisaalta esiin nostettiin myös tarve luoda<br />
aluetasolle vain yksi sitova ohjelma, jolla olisi suurempi painoarvo. Tähän liittyen korostettiin<br />
valintojen tekemisen tärkeyttä sekä konkretiaa (pois ”toiveiden tynnyristä”). Hyvää<br />
maakuntaohjelmassa on, että perustekijät on oivallettu. Niillä ei kuitenkaan vaikuteta<br />
tavoitteisiin ja tekemiseen, joten vaaditaan vielä lisää toteutuksen roolituksen jämäköittämistä.<br />
Painopiste tulisikin siirtää hallinnosta ja byrokratiasta tekemiseen.<br />
Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty oheiseen SWOT-taulukkoon<br />
.<br />
Taulukko 15. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT -ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
HEIKKOUDET<br />
Valmistelun osallistavuus ja avoimuus<br />
Organisaatioiden yksituumaisuus ja toimiva<br />
yhteistyö (maakunnan liitto, ELY, kehitysyhtiöt,<br />
Porin yliopistokeskus ja Satakunnan AMK)<br />
Sisällölliset TKI-edistysaskeleet (esim. energian<br />
alueella, OSKE)<br />
Yritysten kansainvälistyminen<br />
Myönteistä kehitystä:<br />
Energia<br />
Työperäinen maahanmuutto<br />
Saavutettavuuden parantamiseksi tehty lobbaus<br />
(valtatie 8)<br />
Elintarvikeklusteri (lähiruoka)<br />
Elämystuotanto<br />
Hyvinvointiteknologian living lab<br />
PK-yritystoiminnan hyvä kehitys<br />
Tutkimusyhteistyö<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
Riittämätön priorisointi ja tavoitteiden<br />
yhteismitallisuuden puute, ”toiveiden tynnyri”<br />
Selkeän mitattavissa olevan tavoitetilan<br />
puuttuminen, mittariosaamisen puute<br />
Tavoitteiden hajanaisuus ja ristiriitaisuus<br />
Toiminnan hajanaisuus<br />
Tekstin virkamiesmäisyys ja profiloimattomuus<br />
Vähäinen TKI-intensiteetti<br />
Puuttuva rohkeus tehdä valintoja<br />
Valmisteluprosessin laatu välittyi riittämättömästi<br />
toteutukseen<br />
Konkretian puute ja sirpaleisuus<br />
Ohjelmien erilaiset aikajänteet<br />
Sisäänpäinlämpiävyys ja itseriittoisuus<br />
UHAT<br />
Valmisteluvaiheen hyvät ideat ja niiden<br />
konkretisoiminen<br />
Ennakoinnin uudet aloitteet (ENSA<br />
aikuiskoulutuksen laadullisen arvioinnin alueella ja<br />
Sataviisari, maakunnallinen ennakointiportaali)<br />
Sidosryhmätyö<br />
”Satakunta on kuin Suomi pienoiskoossa, siksi se<br />
on erinomainen testausalusta”<br />
Pienyritysosaaminen (mallia Etelä-Pohjanmaalta ja<br />
Pohjanmaalta)<br />
Yritysten äänen parempi kuuleminen<br />
Aktiiviset elinkeinoelämän järjestöt<br />
Institutionalisoidumpi toimintamalli TKI-toiminnan<br />
tehostamiseksi, ulkopuolisen asiantuntemuksen<br />
käyttäminen tarvittaessa<br />
Työvoiman uusintamisen epäonnistuminen<br />
(ikääntyminen ja koulutuspaikkojen vähentäminen)<br />
Kansallisen ja alueellisen tason dialogin puute,<br />
valmistelutilanteen epäselvyys (ELY- ohjelmat ja<br />
INKA, saadaanko OSKEsta kaikki hyödyt siirrettyä?)<br />
Kansallisen aluepolitiikan puute (ei resursseja<br />
toteuttaa, hyvä suunnittelu edellyttäisi toteutuakseen<br />
vastintahoa eli resursseja)<br />
Nykyinen suunnittelujärjestelmä (liitolla omat<br />
suunnitelmansa, kansallisella tasolla omansa, ELYllä<br />
vielä omat, lisäksi näillä eri aikajänteet)
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
53<br />
4.3.16 Varsinais-Suomi<br />
Tausta: painopisteet, aluekehitys- ja osaamisprofiili 25<br />
Varsinais-Suomi koostuu 28 kunnasta sekä 22 000 saaresta. Asukkaita maakunnassa on<br />
lähes puoli miljoonaa, joista suuri osa asuu Kaarinassa, Liedossa, Loimaalla, Naantalissa,<br />
Raisiossa, Salossa, Turussa ja Uudessakaupungissa. Elinkeinorakenne on teollisuusvaltainen,<br />
koostuen esimerkiksi Turun telakasta ja sen alihankkijaverkostosta. Meri- ja metalliteollisuus<br />
ovat luoneet pohjan muulle teollisuudelle (koneiden, laitteiden sekä autojen<br />
valmistus). Elektroniikka-ala on perinteisesti ollut vahva erityisesti Salossa, jossa Nokian<br />
työpaikkojen leikkaukset ovat johtaneet viime vuosina haasteelliseen tilanteeseen. Toimialan<br />
kehitys vaikuttaa laajasti koko maakunnan hyvinvointiin.<br />
Perinteinen teollisuus on menettänyt asemiaan palvelusektorille, kuten muuallakin maassa.<br />
Maataloustuotannolle (elintarviketeollisuuden raaka-aineiden tuotanto) maakunnassa<br />
on edelleen erinomaiset olosuhteet. Uutta teollista nostetta haetaan esimerkiksi valmistamalla<br />
uudentyyppisiä sähkö- ja hybridiautoja Uudenkaupungin autotehtaalla sekä<br />
panostamalla bioalaan. Lisäksi maakunta tarjoaa monipuolisen mahdollisuuden matkailun<br />
kehittämiselle, jonka valttina on saaristo ja merellisyys yhdistettynä entistä enemmän<br />
kulttuuriin ja elämystuotantoon.<br />
Kuvio 7. Varsinais-Suomen maakunnan osaamisprofiili<br />
Kotimaiset<br />
patenttihakemukset /<br />
1000 asukasta<br />
Nopean kasvun yritykset<br />
(ELY-keskuksittain)<br />
(2010)<br />
Tekesin TKI rahoitus /<br />
BKT<br />
2,000<br />
1,800<br />
1,600<br />
1,400<br />
1,200<br />
1,000<br />
0,800<br />
0,600<br />
0,400<br />
0,200<br />
0,000<br />
T&K-henkilöstön osuus<br />
työllisistä (2009)<br />
T&K-menot / BKT (2009)<br />
Yritykset 3481<br />
(<strong>2011</strong>))<br />
Julkinenn<br />
308 (<strong>2011</strong>)<br />
sektori +<br />
YVT<br />
Korkeakoul<br />
3829<br />
usektori<br />
(<strong>2011</strong>))<br />
Ulkomaisten tutkinto-<br />
opiskeiljoiden osuus<br />
Yritysten osuuss kaikista<br />
T&K-menoista<br />
Tutkijakoulutetut / 15<br />
vutta täyttänyt väestö<br />
Varsinais-Suomi<br />
Koko maa<br />
Turku<br />
Salo<br />
Muu maakunta<br />
Maakunnan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan keskeiset mittarit suhteessa koko<br />
maahan.<br />
Tutkimus- ja<br />
kehitystoiminnan<br />
keskittyminen (T&K-<br />
henkilöstö 2009)<br />
Varsinais-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong> rakentuu seuraavien toimintalinjojen<br />
sekä tavoitteiden varaan 26 :<br />
1. Monipuolinen osaaminen ja kilpailukykyiset elinkeinot (toimintalinja 1)<br />
• Osaavan työvoiman saannin varmistaminen ja työllisyyden turvaaminen<br />
• Yritystoiminnan ja yhteistyöverkostojen vahvistaminen<br />
• Maakunnan korkean osaamisen vahvistaminen ja uuden teknologian käyttöönotto<br />
• Kansainvälistäminen<br />
• Luovat toimialat<br />
25<br />
http://www.varsinais-suomi.fi/index.php?option=com_content&view=article&id=48&Itemid=121&lang=fi<br />
26<br />
Varsinais-Suomen maakuntaohjelma <strong>2011</strong> -<strong>2014</strong>
54 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
2. Eheä yhdyskuntarakenne ja vetovoimainen toimintaympäristö (toimintalinja 2)<br />
• Vahva vaikuttaja Itämerellä<br />
• Yhdyskuntarakenteesta kestävä<br />
• Toimiva liikennejärjestelmä<br />
• Vetovoimainen ympäristö<br />
• Energia ja yhdyskuntahuolto<br />
3. Kattavat hyvinvointipalvelut ja turvallinen elämä (toimintalinja 3)<br />
• Kunta- ja palvelurakenne kaipaa uudistamista<br />
• Turvataan peruspalvelut<br />
• Kiinni elämässä<br />
• Turvallinen ja viihtyisä elinympäristö<br />
• Monikulttuurisuus ja moniarvoisuus<br />
4. Läpileikkaava teema<br />
• Ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja muutokseen sopeutumiseen liittyvät toimenpi<br />
teet<br />
Keskeiset osaamisalueet :<br />
Aiemman osaamisprofiilikartoituksen 27 pohjalta Varsinais-Suomen maakunnan vahvat<br />
toimialat keskittyvät erityisesti meritekniikkaan, koneiden ja kulkuneuvojen valmistukseen<br />
sekä lääketeollisuuteen. Myös elintarviketeollisuus on varsin vahvaa.<br />
Maakunnan vahvoja osaamisaloja ovat perinteinen laivanrakennus, merenkulku ja meriteknologia,<br />
lääkeala ja bioteknologia, erityisesti lääkekehitys, diagnostiikka ja eri prosessiteknologiat,<br />
elintarviketeknologia (kytköksissä bioalaan), terveys ja hyvinvointiteknologia<br />
sekä tieto- ja viestintäteknologia. Nousevia osaamisaloja ovat muun muassa<br />
nanoteknologian sovellukset sekö kulttuurimatkailu.<br />
4.3.17 Ohjelman onnistumiset<br />
Varsinais-Suomen maakuntaohjelman jokaisessa toimintalinjassa on useita painopistealueita,<br />
joissa vastaajat katsovat tavoitteiden saavutetun hyvin. Tällaisia teemoja ovat<br />
erityisesti yritystoiminnan ja yhteistyöverkostojen vahvistaminen, maakunnan korkean<br />
osaamisen vahvistaminen ja uuden teknologian käyttöönotto (toimintalinja 1), vahva<br />
vaikuttaja Itämerellä sekä energia ja yhdyskuntahuolto (toimintalinja 2) ja kunta- ja<br />
palvelurakenne kaipaa uudistamista sekä turvataan peruspalvelut (toimintalinja 3). Satakunnan<br />
tavoin kunta- ja palvelurakenteeseen liittyvässä painopistealueessa maakuntaohjelman<br />
on arvioitu onnistuneen hyvin, vaikka ohjelmalla ei suoraan voidakaan<br />
vaikuttaa kuntarakenteeseen. Lisäksi maakuntaohjelman läpileikkaavassa teemassa – ilmastonmuutoksen<br />
hillitsemiseen ja muutokseen sopeutumiseen liittyvät toimenpiteet –<br />
on onnistuttu hyvin.<br />
27<br />
Viljamaa, Valkonen ja Terävä (<strong>2011</strong>), Alueelliset osaamisprofiilit, Työ- ja elinkeinoministeriölle toimitettu raportti
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
55<br />
Taulukko 16. Varsinais-Suomen maakuntaohjelman painopistealueissa onnistuminen toimintalinjoittain (asteikolla<br />
1-5, jossa 5=onnistuttu erinomaisesti ja 1=onnistuttu erittäin huonosti)<br />
Toimintalinja 1: Monipuolinen osaaminen ja kilpailukykyiset elinkeinot<br />
Osaavan työvoiman saannin varmistaminen ja työllisyyden turvaaminen 3,10<br />
Yritystoiminnan ja yhteistyöverkostojen vahvistaminen 3,50<br />
Maakunnan korkean osaamisen vahvistaminen ja uuden teknologian käyttöönotto 3,40<br />
Kansainvälistäminen 3,10<br />
Luovat toimialat 2,50<br />
Toimintalinja 2: Eheä yhdyskuntarakenne ja vetovoimainen toimintaympäristö<br />
Vahva vaikuttaja Itämerellä 3,70<br />
Yhdyskuntarakenteesta kestävä 3,10<br />
Toimiva liikennejärjestelmä 2,60<br />
Vetovoimainen ympäristö 2,90<br />
Energia ja yhdyskuntahuolto 3,40<br />
Toimintalinja 3: Kattavat hyvinvointipalvelut ja turvallinen elämä<br />
Kunta- ja palvelurakenne kaipaa uudistamista 3,40<br />
Turvataan peruspalvelut 3,30<br />
Kiinni elämässä 2,70<br />
Turvallinen ja viihtyisä elinympäristö 2,70<br />
Monikulttuurisuus ja moniarvoisuus 3,30<br />
Lisäksi läpileikkaavana teemana<br />
Ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja muutokseen sopeutumiseen liittyvät<br />
3,40<br />
toimenpiteet<br />
4.3.18 Ohjelman kehittämiskohteet<br />
Valintojen tekemistä toivottiin ja selkeämpien keihäänkärkien valitseminen nousi<br />
esille yhtenä avainteemana. Kehittämiskohteita tunnistettiin kyselyssä sekä suunnittelu-,<br />
valmistelu- että osallistamisvaiheessa, samoin kuin toteutuksessa ja siihen liittyvässä<br />
vuoropuhelussa, työnjaossa ja valinnoissa. Alueellisia vahvuuksia ja mahdollisuuksia<br />
puntaroiden tulisi tunnistaa kehitettävät teemat yksityiskohtaisemmin. Tarve profiloitua<br />
korostui, eli pitäisi löytää "meidän juttuja" ja uida vaikka vastavirtaan. Varsinais-Suomen<br />
osalta tämä voi tarkoittaa esimerkiksi teollisuuden kilpailukykytekijöiden turvaamista<br />
muiden puhuessa luovasta taloudesta ja palveluista.<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> painopistealueiden suhteen eniten parannettavaa on luovissa toimialoissa<br />
sekä toimivan liikennejärjestelmän kehittämisessä. Myös ”kiinni elämässä”<br />
ja ”turvallinen ja viihtyisä elinympäristö” teemoissa olisi voitu onnistua paremmin. Tulevaisuudessa<br />
varsinaissuomalaiset vastaajat pitivät erityisen tärkeinä painopistealueina<br />
osaavaan työvoiman saannin varmistamista ja työllisyyden turvaamista, yritystoiminnan<br />
ja yhteistyöverkostojen vahvistamisesta sekä korkean osaamisen vahvistamista ja uuden<br />
teknologian käyttöönottoa.<br />
Ohjelmapainopisteisiin toivottiin terävöittämistä ja tiukempia valintoja. Valmistelutyössä<br />
tulisi olla selkeämpi toimeksianto, jolla turvataan maakunnalle oleellisten painopisteiden<br />
valinta. Nykyisen ohjelman kritisoitiin sisältävän sekaisin sekä laajoja teemoja<br />
että yksittäisiä hankkeita. Arvioinnin aikana toteutetussa aineistonkeruussa korostettiin<br />
maakuntaohjelman tarvetta luoda toimivat puitteet ja tarpeen tullen pakottaa yhteistyöhön<br />
(hankerahoittajan vastuu) eri tahoja. <strong>Maakuntaohjelman</strong> tulee olla paremmin linjassa<br />
rakennerahasto-ohjelmien ja ELYjen toimintasuunnitelmien kanssa. Kuntien ohjelmien<br />
tulee siten noudattaa maakuntaohjelmien linjauksia. Samalla kehotettiin kohdentamaan<br />
rakennerahastohankkeita maakuntaa hyödyttävään soveltavaan tutkimus- ja kehitystyöhön.<br />
Kaikkiaan kaivattiin rahoitusmahdollisuuksien suhteen realismia, jonka pohjalta tulisi<br />
ideoida maakunnan tulevaisuuden menestystekijöitä sekä löytää uusia, innovatiivisia<br />
avauksia maakuntatasolla.
56 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Seurantaa on kehitetty myönteiseen suuntaan, mutta huomiota edellytetään jatkossakin.<br />
Maakuntasuunnitelmaan ja ohjelmaan on selkeästi kirjattava ne toimenpiteet, vastuutahot,<br />
seurannan ja arvioinnin mittarit sekä aikataulu, joilla toimenpiteiden seuranta<br />
ja arviointi toteutetaan. Väliarvioinnin jälkeen on mahdollisuus tehdä korjaavia toimenpiteitä.<br />
Järjestelmästä on tiedotettava enemmän ja laajemmin; jokainen viranomaistaho,<br />
koulutusorganisaatiot sekä työ- ja elinkeinoelämän edustajat on vastuutettava perehtymään<br />
maakuntaohjelmaan ja hakemaan oma tehtävänsä sen toteuttamisessa.<br />
Maakunnallinen suunnittelujärjestelmä edellyttää uudistamista. Monet arvioinnin aikana<br />
kuullut tahot totesivat maakuntasuunnitelman olevan varsin keinotekoinen yrityksessään<br />
yhdistää maankäytön suunnittelu ja toiminnallinen suunnittelu. <strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
suurimmat puutteet johtuvat siitä, että alueen ELY-keskus ei osallistu aidosti sen laadintaan,<br />
jolloin elinkeinoelämän kehittämistarpeiden tuntemus jää prosessissa liian vähäiseksi.<br />
Kuten eräs haastateltava totesi, osa maakuntaohjelman sisällöstä jää triviaalille tasolle,<br />
osa päätyy haavemaailman puolelle.<br />
Reagointikykyä on saatava lisää. Nykyinen järjestelmä koetaan varsin toimivaksi, mutta<br />
esim. maakuntaohjelman valmistelua tulisi terävöittää ja muun muassa teemaryhmät<br />
koota tasapuolisesti eri toimijoista (esimerkiksi elinkeinoelämän näkemys tulee olla kaikissa<br />
teemaryhmissä). Myös nopeiden muutosten aikana vaalikausille pohjautuva neljän<br />
vuoden suunnitteluaikaväli on liian pitkä. Lisäksi maakunnassa on melko paljon päällekkäisiä<br />
ohjelmia, jotka osin noudattavat eri aikataulua tai ohjelmasykliä ja sekoittavat kokonaisuutta<br />
ja illuusion johdonmukaisesta suunnitelmallisuudesta. Osa arvioinnin aikana<br />
kuulluista tahoista näki, että maakuntastrategia (ohjelma ja suunnitelma) voisivat olla<br />
entistä enemmän kokoavassa roolissa.<br />
Koulutusvienti<br />
Valtioneuvosto teki keväällä 2010 periaatepäätöksen suomalaista koulutusvientiä<br />
koskevista strategisista linjauksista, joiden mukaan Suomi on yksi maailman johtavista<br />
koulutukseen ja koulutusjärjestelmän laatuun perustuvista talouksista, ja<br />
että koulutuksen osuus Suomen kokonaisviennistä kasvaa merkittävästi vuoteen<br />
2015 mennessä. Varsinais-Suomen liitto on rahoittanut Turun yliopiston toteuttaman<br />
kartoitushankkeen koskien koulutusta ("Koulutuksen ja osaamisen viennin<br />
selvityshanke Turun korkeakouluissa"). Jo nykyisellään Varsinais-Suomella on<br />
merkittäviä vientituotteita ja sosiaalisia innovaatioita koulutussektorilla, mm. KiVa<br />
Koulu (Salmivalli, C., Kärnä, A., & Poskiparta, E. (<strong>2011</strong>) Counteracting bullying in<br />
Finland: The KiVa program and its effects on different forms of being bullied. International<br />
Journal of Behavioral Development,35, 405-411).<br />
Parhaillaan meneillään olevan kehittämistyön tavoitteena on toimintaprosessien<br />
kuvaaminen verkostomaiselle koulutuksen viennille, pilottien rakentaminen koulutusorganisaatioiden<br />
profiilin mukaisesti ja jatkohankkeiden työstäminen.<br />
Näyttöä ja tutkimustietoa, samoin kuin ennakointitietoa tarvitaan. Tämä liittyy myös<br />
seurannan kehittämiseen. <strong>Maakuntaohjelman</strong> pitäisi perustua kattavampaan alueanalyysiin<br />
ja maakuntasuunnitelman muotoa tulisi kehittää tavoitteita konkreettisemmin visioivaan/visualisoivaan<br />
muotoon: tavoite/visio-kehityspolku-maakuntaohjelman toimenpiteet.<br />
Vaikuttavuutta voisi myös tehostaa lisäämällä ohjelmatyössä yksinkertaistamista ja<br />
johdonmukaista yhteensovittamista. Maakuntatasolla nähdään osin olevan liikaa ohjaavia<br />
dokumentteja, joilla ei kuitenkaan ole riittävästi konkreettista vaikutusta.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
57<br />
Yhtenä tärkeimpänä kysymyksenä nousi myös hallintojärjestelmän ja suunnittelurakenteen<br />
muoto tulevaisuudessa, mukaan lukien maakuntaliittojen rooli. Minkälainen<br />
se on muuttuvassa kuntakentässä, edunvalvonnassa, suunnittelussa ja palvelujen järjestämisen<br />
rakenteissa? Pitäisikö maakuntasuunnitelman ja -ohjelman itse asiassa käsitellä<br />
vain sellaisia asioita, joissa maakuntaliitolla on toimeenpanevaa roolia?<br />
Innovaatioyhteistyön tiivistäminen<br />
Nykyinen osaamiskeskusohjelmakausi päättyy vuonna 2013 ja Työ- ja elinkeinoministeriö<br />
on käynnistänyt uuden ohjelmallisen välineen valmistelun ”INKA” (innovatiiviset<br />
kaupungit) nykyisen osaamiskeskusohjelman ”OSKE”n seuraajaksi<br />
<strong>2014</strong> alkavalle kaudelle. Turku Science Park ja Turun kaupunki yhteistyössä ELY<br />
-keskuksen kanssa ovat käynnistäneet alueellisen prosessin valmistelemaan toimintamallia,<br />
joka tähtää selvästi aiempaa vahvemmin kohdennetun innovaatioalustan<br />
rakentamiseen ja toiminnan keskittämiseen muutamille alueellisille vahvuusaloille.<br />
Uudistuvan liiketoiminnan synnyttämiseksi Varsinais-Suomessa pyritään lähentämään<br />
yliopistoja, korkeakouluja ja eri osaamisaloja toisiinsa sekä parantamaan<br />
alkuvaiheen yritysten palveluja kehittämällä niille suunnattua palvelutarjontaa,<br />
kuten yrityshautomot, Boost Turku ja Protomo. Kasvuhakuisen ja kansainvälistyvän<br />
liiketoiminnan osalta pyritään parantamaan kasvuyritysten rahoituksen saantimahdollisuuksia<br />
alueellista riskirahoitusta kehittämällä.<br />
Haastatteluissa nousseita näkökulmia on tiivistetty oheiseen SWOT-taulukkoon<br />
.<br />
Taulukko 17. Tehtyjen haastattelujen pohjalta tunnistetut SWOT -ulottuvuudet<br />
VAHVUUDET<br />
HEIKKOUDET<br />
Yhteistyö toimii ja tiivistynyt rakennemuutoksen<br />
myötä edelleen.<br />
Kärkihankkeet edenneet myönteisesti, esim. Blue<br />
Ocean, meriteollisuus.<br />
Hyviä käytäntöjä: Lounais-paikka – avoimen<br />
paikkatiedon edelläkävijä<br />
Keskuskaupungin roolin ja kuntarakennekysymyksien<br />
hallinta<br />
MAHDOLLISUUDET<br />
UHAT<br />
Priorisointia tarvitaan: selkeämmät yhteiset<br />
tavoitteet mahdollistaisivat paremman<br />
menestymisen kilpailtaessa resursseista muiden<br />
maakuntien kanssa.<br />
Toimeenpanon seuranta vuosittain itsearviointina<br />
toteuman osalta ”toiminta ei vielä alkanut, toiminta<br />
käynnistynyt, edistynyt kohtuullisesti, edistynyt<br />
hyvin, toteutettu kokonaan”<br />
Sektoriministeriöiden poteroituminen<br />
Tarvitaan tiiviimpi keskusteluyhteys keskushallinnon<br />
suuntaan
58 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Biokuvantamisen keskukseen liittyvä innovaatioyhteistyö<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> puitteissa on edistetty Turun biokuvantamisen keskuksen<br />
kehittämistä Pohjoismaiden johtavaksi alan keskukseksi. Turun yliopisto<br />
ja Åbo Akademi ovat systemaattisesti kehittäneet bioalan tutkimusinfrastruktuuria.<br />
Pisimmälle kehittyneitä aloja ovat biokuvantaminen, systeemibiologia<br />
ja tautimallinnus. Hanke on myös yksi edunvalvonnan kärkihankkeista liiton<br />
2013 budjettiedunvalvontalistalla ja tavoitteena on saada hankkeen rahoitus<br />
kestävälle pohjalle. Maakuntahallitus antoi 27.2.2012 erillisen tukevan lausunnon<br />
asiakokonaisuudesta Opetus- ja kulttuuriministeriölle. Liitto on myös aktiivisesti<br />
osallistunut eri yhteyksissä toiminnan promotoimiseen yhteistyössä<br />
yliopistojen kanssa. Lisäksi hanke tarvitsee rahoitusta edetäkseen menestyksekkäästi<br />
eurooppalaisessa Eurobioimaging -infrastruktuurihankkeessa.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
59<br />
5. TEMAATTISET JOHTOPÄÄTÖKSET JA HUOMIOT<br />
TULEVAISUUSTARPEISTA ARVIOINNIN TULOSTEN<br />
POHJALTA<br />
Maakuntakohtaisten johtopäätösten pohjalta on koottu joukko läpileikkaavia, maakuntarajat<br />
ylittäviä johtopäätöksiä, jotka liittyvät arviointitoimeksiannon tavoitteisiin koota<br />
kokonaisarvio maakuntaohjelmatyön toimivuudesta alueen kehittämisen välineenä,<br />
sekä arvio maakuntaohjelmatyön tuloksellisuudesta ja vaikuttavuudesta, liittyen<br />
erityisesti edellisen arvioinnin suosituksiin. Toimeksiannon mukaisesti johtopäätökset<br />
pyrkivät myös tarjoamaan välineitä uuden ohjelmakauden työhön. Tässä tarkoituksessa<br />
pohditaan sitä, miten vaikuttavuutta edelleen voisi vahvistaa eri sisältöteemoihin ja toimintamalleihin<br />
liittyen. Analyysin pohjalta etsitään myös vaihtoehtoisia näkökulmia siihen,<br />
olisiko jokin toisenlainen lähestymistapa alueelliseen kehittämiseen nykyistä toimivampi.<br />
Johtopäätökset liittyvät erityisesti seuraaviin teemoihin:<br />
a) maakunnan toimijoiden yhteiseen kehittämisnäkemykseen ja yhteistyöhön ja näiden<br />
vahvistumiseen,<br />
b) toimijoiden sitoutuneisuuteen ja<br />
c) aluekehityksen tavoiteasetannan toteutumiseen.<br />
Lisäksi analyysi sisältää arvion siitä, kuinka edellisessä yhteisarvioinnissa vuonna 2009<br />
esitetyt suositukset ovat toteutuneet. Tuolloin tehdyt suositukset liittyivät seuraaviin<br />
teemoihin, joihin samoin otetaan kantaa seuraavissa johtopäätöksissä:<br />
d) Kumppanuudet ja osallistavuus,<br />
e) ohjelmatyön uudet menetelmät,<br />
f) (elinkeino- ja innovaatiotoiminnan) uudistusvoimaisuus ja osaaminen<br />
g) aluerakenne ja MAL-ratkaisut (ml. houkuttelevien asumis- ja toimintaympäristöjen<br />
kehittäminen) sekä<br />
h) maaseutu-kaupunki -vuorovaikutus.<br />
5.1 Ohjelmallisen aluekehittämisen järjestelmätason muutostarpeet ja maakuntaohjelman<br />
aseman kehittäminen<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> asema nähdään toisaalta yhteen kokoavana ja tässä suhteessa<br />
hyödyllisenä, mutta toisaalta ulkoiselta ohjaavuudeltaan heikkona. Joissakin tapauksissa<br />
maakuntaohjelmaa hyödynnetään kehittämisen ja suunnittelun työkaluna (”muistilistana”<br />
tai ”unilukkarina”), erityisesti suunnitteluammattilaisten toimesta. Ohjaavuus on<br />
heikkoa, koska maakuntaohjelmalla ei pystytä vaikuttamaan kuin suoraan maakuntaohjelman<br />
piiriin kuuluviin toimijoihin ja prosesseihin. Erityisesti kansallisella tasolla tehdään<br />
päätöksiä (esimerkiksi liikenne- tai energiaratkaisuihin, koulutuspaikkojen suunnitteluun<br />
tai innovaatiopoliittisiin avauksiin liittyen) riippumatta maakuntien painopistevalinnoista.<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> huomioiminen ELY-keskusten tulosohjauksessa voisi olla yksi potentiaalinen<br />
keino vaikuttaa tämän ohjauksen terävöittämiseen. Käytäntö on vielä muotoutumassa,<br />
mutta jo vuoropuhelun avaaminen on koettu tervetulleeksi.<br />
Aluekehittämisen ohjelmallinen suunnittelujärjestelmä koetaan hidasliikkeiseksi ja<br />
jäykäksi. Nykyinen maakuntien aluekehitysjärjestelmä ei ole riittävän joustava tai uusiin<br />
nopeasti muuttuviin olosuhteisiin reagoiva. Kehitykseen toivotaan maakunnissa nykyistä<br />
ketterämpää, reagoivampaa ja osallistavampaa otetta. Kansallisella tasolla on kehitetty<br />
uusia välineitä nopeiden muutoksien tueksi muun muassa äkillisen rakennemuutoksen<br />
alueiden ja toimialojen muodossa. Vastaavasti elinkeino- ja innovaatiopolitiikan välinei-
60 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
tä kehitetään yhä enemmän siihen suuntaan, että ne kykenevät nopeasti vastaamaan<br />
markkinoiden ja kysynnän kehitykseen sekä tunnistettujen uusien kehityssuuntien hyödyntämiseen.<br />
Aluetason suunnittelujärjestelmässä ei ole nykyisellään riittävissä määrin<br />
sisään rakennettu mekanismeja, joilla muutoksia voidaan tunnistaa ja joilla niihin voidaan<br />
reagoida nopeasti.<br />
Akuuteimmat muutostarpeet nivoutuvat arvioinnin aikana käsitellyistä teemoista tiiviimmin<br />
ennakointitietoon ja sen hyödyntämiseen sekä seurantaan. Nopea reagointi<br />
edellyttää ennakointityön integrointia maakuntaohjelman suunnitteluun, mutta myös kehityksen<br />
jatkuvaan monitorointiin ja odottamattomien muutosten huomioimiseen ja aktiiviseen<br />
kanavoimiseen ohjelmatyöhön. Tässä suhteessa tarvittaisiin myös nopeamman<br />
reagoinnin aluerahaa.<br />
Heikkoutena järjestelmässä ja ohjelmatyössä nähdään valintojen tekeminen (tai niiden<br />
vähäisyys). Poliittisesta luonteestaan johtuen maakuntaohjelma on instrumenttina<br />
enemmänkin kaiken kattava, konsensuaalinen kompromissi kuin rohkeasti valikoiva tai<br />
terävän kärjen sisältävä. Maakuntastrategiatyössä havaittiin tarve yhdistää pitkän aikavälin<br />
strategiset tavoitteet konkreettisiin ja seurattaviin tavoitteisiin. Ohjelmissa ja strategiassakin<br />
on usein riskinä kaiken kattavuus, jolloin fokus ei ole riittävän terävä. Osin<br />
tämä heikkous johtunee ohjelman edunvalvonnallisesta funktiosta ja siitä, että maakuntaohjelmiin<br />
on ajateltu olevan tärkeää koota kaikki hankkeet, joita halutaan edistää suhteessa<br />
sektoriministeriöihin ja valtakunnalliseen päätöksentekoon. Jokainen kunta on<br />
usein halunnutkin kirjata ohjelmaan kaikki ”keppihevosensa”, mikä on vienyt uskottavuutta<br />
ja terävää kärkeä ohjelmasta. Kehittämiskokonaisuuksien tunnistaminen ja muutaman<br />
suuremman kokonaisuuden priorisoiminen lisäisi todennäköisesti vaikuttavuutta,<br />
resursseja tarkemmin kohdistamalla. Samalla osoitettaisiin maakuntien kykenevän tekemään<br />
valintoja, joilla päätetään asioista, joita jätetään ohjelmatyön ulkopuolelle ja näin<br />
ollen resursoimatta, tekemättä tai kehittämättä.<br />
Uusien mahdollisuuksien tunnistaminen sektoreiden ja teema-alueiden rajapinnoilla<br />
(esim. ympäristö–energia-elinympäristö-kilpailukyky) on tärkeää. Tässä yhteydessä<br />
on pohdittu niin sanottua elinvoimapolitiikan teemaa: innovaation, hyvinvoinnin ja elinkeinopolitiikan<br />
laajempaa kokonaisuutta, jolla maakunnat haluavat profiloitua. Kyse ei<br />
ole (ainoastaan) semanttisesta siirtymästä, vaan elinkeino-, innovaatio- ja hyvinvointipolitiikan<br />
tarpeellisesta laajemmasta tulkinnasta ja sektorirajoista irti pyrkimisestä. Toisaalta<br />
kyse on myös vanhasta kysymyksestä, saataisiinko muiltakin politiikkasektoreilta jotain<br />
intressinilmaisua aluekehitykseen liittyen, ettei aluekehitys olisi vain TEM:n asia. Mitä<br />
tässä suhteessa on tehtävissä? Vuoropuhelun lisääminen on itsessään arvokasta, joskin<br />
sen vaikutus valintoihin ja resursseihin jää käytännössä vähäiseksi.<br />
Osaamis- ja koulutuspolitiikan sisällöt ja varsinkin resurssit koetaan tulevaisuuden<br />
kannalta erityisen tärkeinä. Oma koulutus- ja tutkimusosaaminen sekä voimavarat ovat<br />
ensiarvoisen tärkeitä osaavan työvoiman varmistamisen ja uuden tietämyksen hyödyntämisen<br />
näkökulmasta. Miten ennakoidaan yritysten tarpeita ja huomioiko OKM:n työ tämän<br />
puolen? Onko neuvottelumenettelyillä päästävissä parempiin ratkaisuihin vai mikä<br />
mekanismi tähän tarvittaisiin? Neuvottelumenettelyt on joka tapauksessa maakunnissa<br />
koettu varsin toimimattomiksi, kuten myös lausuntomenettelyt, jotka vain näennäisesti<br />
osallistavat ja ”kuulevat” maakuntia valtakunnallisissa kysymyksissä. Maakuntien näkökulmasta<br />
käytännön merkitys on lopulta pääosin vain resurssiohjauksella: niin kauan<br />
kuin maakuntaohjelmalla tai muillakaan maakunnallisilla linjauksilla ei ole todellista resurssiohjaukseen<br />
heijastuvaa vaikutusta, jää vaikutusvalta näennäiseksi. Tarvetta ja tilausta<br />
on vuorovaikutusohjaukselle informaatio-, normi- ja resurssiohjauksen lisäksi. Maakunnissa<br />
koetaan usein, että valtakunnan tasolla asioita päätöksentekoon valmistelevat<br />
tahot eivät tunne heidän olosuhteitaan, tarpeitaan ja vahvuuksiaan. Tällaisesta näkemyksestä<br />
irti pääseminen edellyttää tiiviimpää ja jatkuvampaa vuoropuhelua ja myös keskushallinnon<br />
toimijoiden aktiivisempaa jalkautumista maakuntiin.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
61<br />
Heikkoutena koetaan myös, että läpäisevät teemat (kansainvälistyminen, ikääntyminen,<br />
kestävä kehitys jne.) eivät ole näkyneet konkreettisissa kehittämistavoitteissa<br />
ja käytännön työn operationalisoinneissa riittävästi. Rajapinnat ovat edelleen varsin<br />
joustamattomia ja ohjelmat ovat pääosin varsin sisäänpäin lämpiäviä. Tätä kehitystä voimistaa<br />
osin kansallisen tason normiohjaus tietyillä sektoreilla, mikä lähtökohtaisesti vähentää<br />
aluetason integroivien kehittämistoimenpiteiden vapausasteita. Päällekkäisyydet<br />
ja eri kehittämisvälineiden keskustelemattomuus aiheuttaa tehottomuutta voimavarojen<br />
käytössä ja ohjelmallisen kehittämistyön liiallinen siiloutuminen on tässä suhteessa riski.<br />
Maakuntaohjelma voisi toimia siiloutumisen vastalääkkeenä, mutta vain mikäli eri sektorit<br />
ottavat sen suunnittelussaan huomioon samalla painoarvolla.<br />
Keskuskaupunkien kehittäminen osana maakuntien kehittämistä on monissa maakunnissa<br />
yhä jännitteinen asia. Vaikka keskuskaupunkien ja kasvukeskusten kehittäminen<br />
nähdään tärkeänä ja kehityksen vetureita tarvitaan, samalla maakunnan tasapainoista<br />
ja tasapuolista kehittämistä pidetään tärkeänä ulottuvuutena. Yhtäältä keskuskaupunkien<br />
potentiaalin hyödyntäminen veturina nähdään mahdollisuutena, mutta toisaalta<br />
pelätään keskuskaupunkien ulkopuolisten alueiden tipahtavat kehityksestä kokonaan.<br />
Tällainen epäluulo ja puolustuksellisen reaktio on ymmärrettävää. Asiaan voi vaikuttaa<br />
ainoastaan avoimemmalla vuoropuhelulla ja keskushallinnon paremmalla jalkautumisella<br />
sekä altistamisella paikallisen ja alueellisen tason näkemyksille, ideoille ja osaamiselle.<br />
Yhtenä ratkaisuna vastakkainasettelun vähentämiselle sekä keskusten ja ympäristöalueiden<br />
yhteistyön ja työnjaon etujen korostamiselle voisi olla erilaisten alueellisten kerrannaisvaikutusten<br />
ja toiminnallisen työnjakojen nykyistä selkeämpi ja konkreettisempi tunnistaminen,<br />
esiin nostaminen ja hyödyntäminen.<br />
Uudistamisen ja ylläpitämisen välillä on selkeä jännite maakunnallisen ohjelmatyön<br />
sisällä. Toisaalta peräänkuulutetaan olemassa oleville vahvuuksille rakentamista, mutta<br />
ei kuitenkaan pitäisi olla liikaa kiinni olemassa olevissa vahvuuksissa - miten rakentaa kehittämisjärjestelmä,<br />
jonka avulla kyetään tunnistamaan uudet potentiaaliset kasvun lähteet<br />
ja tarttumaan niihin. Alueen ulkopuolisten osaajien ja investointien houkuttelu on<br />
kriittisestä, samalla kun tärkeänä nähdään myös omiin ominaispiirteisiin nojaaminen. Sisäisen<br />
ja ulkoisen toimivuuden, identiteetin ja houkuttelevuuden tasapainottaminen tunnistetaan<br />
haasteeksi. Varsinkin aluerakenteeltaan hajautetummat maakunnat hyväksyvät<br />
usein sen, että eivät kilpaile tiiviisti rakennettujen kaupunkiseutujen kanssa ja haluavat<br />
korostaa omia erityispiirteitään tässä suhteessa (hajautetun asumisen, energian ja rakenteiden<br />
edut).<br />
Jotta voidaan tietää, mikä on onnistunut ja missä pitää parantaa, on tekemisiä aikaajoin<br />
arvioitava. Nykyisen ”lakisääteisen minimiarvioinnin” lisäksi tämä edellyttää toimivan<br />
seurantajärjestelmän ja seurantaindikaattoreiden kehittämistä. Nykyisen maakuntaohjelman<br />
seurantaindikaattorit ovat sinänsä oikeita aluekehityksen mittareita, mutta<br />
yksittäisen ohjelman vaikuttavuutta niillä ei pystytä todentamaan. Mihin suuntaan laadullisia<br />
mittareita ja ohjelman vipuvarsivaikutuksia voisi kehittää, on pitkälti maakuntien<br />
oman aktiivisuuden ja toimeliaisuuden kohteena oleva kysymys.<br />
5.2 Maakuntien toimijoiden yhteisen kehittämisnäkemyksen ja yhteistyön vahvistuminen<br />
Maakuntien ohjelmatyössä on monia alueita, joissa maakunnalliset toimijat ovat luoneet<br />
toimivat yhteistyörakenteet ja ovat edistyneet yhteisen näkemyksen muotoutumisessa.<br />
Elinkeino- ja innovaatiopolitiikassa sekä tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnassa<br />
on erityisesti monia hyviä esimerkkejä, ulottuen Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> Epanet-yhteistyöstä<br />
<strong>Pohjanmaan</strong> energiaosaamisen markkinointiin ja kehittämiseen tai Satakunnan yliopistokeskuksen<br />
merkitykseen maakunnan kehittämistoiminnan veturina.<br />
Maankäyttö, asuminen ja liikenne ovat samoin tulleet tiiviimmän strategisen suunnittelun<br />
kohteeksi kaupunkiseuduilla. Maakunnissa kokonaisuutena tämä alue on vielä
62 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
varsin monensuuntaisten intressien kohtaamisen näyttämönä ja maakuntaohjelman rooli<br />
on parhaimmillaankin vähäisestä ohjausvaikutuksesta johtuen edunvalvonnallinen. Joissakin<br />
tapauksissa maakunnallisella edunvalvontatyöllä on ollut merkitystä myös kansallisten<br />
ratkaisujen kohdalla (esimerkiksi Satakunnan työ länsirannikon satamakaupunkeja<br />
yhdistävän valtatietä 8:n [E8] kehittämisessä).<br />
Vuoropuhelu maakunnallisen kehittämisen valinnoista ja painopisteistä on lisääntynyt.<br />
Tämä nähdään myönteisenä miltei kaikissa maakunnissa. Eroja esiintyy sen suhteen,<br />
mitkä toimijat ovat kehittämisen ytimessä ja minkä toimijoiden aktivoimista edelleen tarvittaisiin.<br />
Kaikissa maakunnissa maakuntaohjelmalla ja sen tarjoamalla suunnittelu- ja vuorovaikutusprosessilla<br />
koetaan olevan myös lisäarvoa. Kuitenkaan kovin korkeaa tämä<br />
koettu lisäarvoarvo ei ole missään maakunnassa. Maakuntaohjelma on tukenut yhteisen<br />
näkemyksen muodostumista maakunnallisen kehittämisen painopisteistä. Erityisen<br />
myönteisesti tähän suhtauduttiin Pohjanmaalla. Vastaavasti Varsinais-Suomessa on tässä<br />
suhteessa kyselyn tulosten perusteella eniten tehtävää. Profiloitumisessa maakuntaohjelmalla<br />
on ollut suurin merkitys Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjanmaalla. Yhteistyö on<br />
aktivoitunut eniten Etelä-Pohjanmaalla. Kaikissa maakunnissa on edelleen yhteisen näkemyksen<br />
luomisessa painopisteistä kehittämisen varaa. Lisäksi maakuntaohjelman ja<br />
maakuntasuunnittelun suhde yhteistyöhön kansallisesti on varsin etäinen. Maakuntaohjelmilla<br />
koetaan olevan selkeä rooli alueen kehittämisen kokonaisuudessa, erityisesti<br />
Pohjanmaa ja Etelä-Pohjanmaa erottuvat tässä myönteisesti.<br />
Yhteistyössä nähdään kehittämistarpeita useimmiten yritysten, järjestöjen ja kansalaisten<br />
osalta. Keski-Suomen yrityskehittämisen johtoryhmä on hyvä esimerkki yrityskentän<br />
sitouttamisesta ja huomioimisesta maakunnallisessa kehitystyössä. Satakunnan<br />
tulevaisuuskäsikirja ja laajamittainen kansalaiskuulemisten rooli on puolestaan hyvä esimerkki<br />
onnistuneista pyrkimyksistä tuoda maakunnallista ohjelmatyötä lähemmäs ihmisten<br />
arkea. Etelä-Pohjanmaa ja Pohjanmaa ovat myös onnistuneet luottamushenkilöiden<br />
osallistamisessa. Pirkanmaalla kolmas sektori ja järjestöt ovat aktivoitu myönteisesti<br />
mukaan kehittämisprosesseihin.<br />
5.3 Toimijoiden sitoutuneisuus<br />
Sitoutumisen lisäämiseksi on tehty monia toimia, mutta sitoutuminen on silti pääosin<br />
varsin heikkoa. Kaikissa tarkastelemissamme maakunnissa on organisoitu monimuotoisia<br />
osallistumisen ja vuorovaikutuksen menetelmiä ja foorumeita. Haasteena on<br />
silti edelleen toimijoiden, erityisesti luottamushenkilöiden ja kuntakentän sitoutuminen<br />
tehtyihin valintoihin. Sitoutuminen on pitkä prosessi, joka edellyttää luottamuksen rakentumista<br />
ja luottamushenkilöiden osallistamista. Tässä on onnistuttu arvioinnin tulosten<br />
pohjalta erityisen hyvin Etelä-Pohjanmaalla, jossa luottamushenkilöt myös näyttävät<br />
olevan keskimääräistä paremmin tietoisesta maakuntaohjelmasta, sen prosessista ja tehdyistä<br />
valinnoista. Myös Pohjanmaalla tietoisuus on hyvää, erityisesti tehtyjen kärkivalintojen<br />
suhteen.<br />
Toimijoiden sitoutuneisuuden asteen vaihtelua selittävät muutosprosessien nopeus<br />
ja poliittisen ilmapiirin vaihtelut. Toisaalta toivotaan, että suunnittelu- ja ohjelmaprosesseja<br />
avattaisiin enemmän myös aluekehittämisen ydinjoukon ulkopuolelle ja kansalaisille.<br />
Haasteena on, että (miltei määritelmällisesti) toimijajoukon monimuotoistuessa<br />
myös sitoutuminen laskee. Sitoutuneisuus ei kaikilta osin olekaan paras onnistuneisuuden<br />
mittari, mikäli se heijastaa tehtyjen valintojen kunnianhimoisuutta: rohkeiden uusien<br />
valintojen ja edelläkävijäksi tai pilottiasemaan asettumisen hinta voi toisinaan olla sitoutumisen<br />
heikentyminen. Pääpainopisteistä syntyvä yhteisymmärrys auttaa tosin tällaistenkin<br />
rohkeiden avausten tekemisessä (esimerkiksi energia-alan kehittäminen Pohjanmaalla<br />
ja elintarvikeala Etelä-Pohjanmaalla ovat tällaisia valintoja).
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
63<br />
Sitoutuminen on tavallisesti varsin suurelta osin kytköksissä mielikuviin toiminnan<br />
vaikuttavuudesta ja toisaalta toiminnan sekä sen merkityksen ja vaikutusten ymmärrettävyydestä.<br />
Mikäli maakuntaohjelman tulokset ja vaikutukset voidaan selkeämmin<br />
osoittaa, tämä helpottaa sitoutumista. Edellistä määrittää pitkälti se, kuinka keskeiseksi<br />
alueelliset suunnittelu- ja ohjelmaprosessit koetaan aitoina ohjauksen välineinä. Jälkimmäinen<br />
taas on keskeisemmin sidoksissa suunnitteluprosessin (ja sen lopputuleman) lähestyttävyyteen.<br />
Sitoutuneisuutta voidaan tätä kautta osin lisätä erityisesti nostamalla<br />
maakuntaohjelmien painoarvoa aitoina päätöksenteon ja rahoituksen ohjauksen strategisina<br />
välineinä sekä parantamalla suunnitteluprosessin ymmärrettävyyttä ja lähestyttävyyttä.<br />
5.4 Aluekehityksen tavoiteasetannan toteutuminen<br />
Aluekehityksen kannalta tarkasteltava ajanjakso on ollut haasteellinen. Ei voida pitää<br />
maakuntaohjelmien epäonnistumisena tai syynä, että IT-sektori on kokenut alasajoa<br />
kaikissakin maakunnissa. Vaikutukset ovat tässä suhteessa olleet erityisen dramaattisia<br />
Keski-Suomen ja Varsinais-Suomen osalta. Monipuolisen elinkeinorakenteen tärkeys<br />
on epäilemättä saanut uutta kantavuutta viime vuosien teollisen rakenteen muutosten<br />
myötä. Haasteita ICT-sektorin lisäksi muun muassa meriteollisuudessa on ohjelmakaudella<br />
pyritty helpottamaan äkillisen rakennemuutoksen toimialakohtaisten kehittämistoimien<br />
ja tuen kautta (2010–2012). Valtioneuvosto nimesi meriteollisuuden äkillisen rakennemuutoksen<br />
toimialaksi joulukuussa 2010 vuoden 2012 loppuun saakka.<br />
Rakennemuutoksen äkillisyyteen ja kielteisiin vaikutuksiin on parhaimmillaan maakunnassa<br />
tehdyllä työllä kyetty vaikuttamaan akuuteinta kriisiytymistä helpottavasti.<br />
Muun muassa Keski-Suomessa maakuntaohjelmatyöllä koetaan olevan merkitystä tämän<br />
vuoropuhelun tiivistämisessä, vaikka prosessi kenties alkoikin liian myöhään. Uuden<br />
kasvun eväitä on myös haettu aktiivisesti muun muassa uusien toimiala- ja klusterirajat<br />
ylittävien kehittämisalustojen avulla. Vetovoimaisten innovaatioympäristöjen kehittämisessä<br />
on onnistuttu yrityksille ja tutkimus- ja koulutusorganisaatioille kohdennettujen<br />
yhteisen ponnistusten avulla. Palvelu- ja kehittämistoiminnan osalta voidaan mainita yrityshautomot,<br />
uusyritystoiminta, testausalustat ja kasvuhakuisen ja kansainvälistyvän liiketoiminnan<br />
riskirahoituksen ja kansainvälistämispalveluiden kehittäminen.<br />
Matkailussa ja paikkamarkkinoinnissa erityisen onnistuneena voidaan pitää Varsinais-<br />
Suomen osalta Turun kulttuuripääkaupunkiprojektia. Tällä lippulaivahankkeella muukin<br />
maakunta sai varsin myönteistä näkyvyyttä ja projekti loi myönteistä kehittämisen<br />
ilmapiiriä ja yhteenkuuluvuutta alueelle. Hankkeen myönteisten kerrannaisvaikutusten ja<br />
mielikuvamerkityksen nopea hyödyntäminen muun yhteistyön ja kehittämistoiminnan<br />
kannalta on nähty erityisen tarpeelliseksi. Tapahtumamarkkinoinnissa myös Satakunta ja<br />
Etelä-Pohjanmaa ovat onnistuneet varsin hyvin.<br />
Jatkossa voisi myös olla mielekästä arvioida uudelleen tavoitteenasetantaa siten,<br />
että tavoitteissa korostuisivat nykyistä enemmän tavoitteeksi asetettavat toimenpiteet<br />
ja niiden onnistuminen ja vastaavasti nykyistä vähemmän sellaiset yleisen tason<br />
tavoitteet, joihin aluekehittämisen välineillä voidaan vaikuttaa vain rajallisesti.<br />
5.5 Kumppanuudet ja osallistavuus<br />
Ohjelmatyön osallistavuus on yksi alueista, joissa on paljon kehittämistä. Toisaalta<br />
voidaan perustellusti myös esittää, että aluekehitystyö on ammattilaisten työsarkaa, jonka<br />
yleisempi kiinnostavuus voi ymmärrettävästikin jäädä varsin vähäiseksi. Yksi useissa<br />
yhteyksissä havaittu haaste on niin yksilöiden kuin joukkojen (käyttäjien) tavoittaminen<br />
ja saaminen kiinnostumaan maakuntatason suunnittelusta. Tämä nousi esiin haastatteluissa<br />
ja on käytännössäkin koettu turhauttavana ongelmana: saadaanko maakunnallisessa<br />
ohjelmatyössä taattua kumpaakaan, osallistumista tai edustuksellisuutta, mikä-
64 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
li ohjelmatyö on luonteeltaan ammattilaisten hallinnollista kirjoituspöytätyötä? Tulisiko<br />
kansalaisten olla kiinnostuneita maakunnallisesta kehittämistyöstä? Miten he siitä hyötyisivät?<br />
Yksi tapa saada aikaan muutosta tässä suhteessa voisi olla käytetty suunnittelukieli.<br />
Mitä monimutkaisempaa ja ammattisanastolle pohjautuvampaa aluekehityksessä<br />
käytetty kieli on, sitä vaikeampaa on tehdä aiheesta yleisesti kiinnostavaa. Tässä suhteessa<br />
siirtymä alueellisesta innovaatiopolitiikasta tai kolmois 28 - ja nelikierremalleista 29<br />
elinvoimapolitiikkaan voisi olla mahdollisuus, jota voitaisiin käyttää tavoitteellisesti ja tietoisesti<br />
siirryttäessä kohti alueellista kehittämispolitiikkaa, joissa on tietoisesti etsitty ja<br />
vahvistettu yhtymäkohtia ihmisten arkeen.<br />
Maankäytön ja aluesuunnittelun yleiset linjaukset ja tekninen toteutus eivät ole laajoja<br />
intohimoja herättävää ja suunnittelun kieli koetaan vaikeaksi. Kiinnostusta ei synny<br />
ainakaan ennen kuin liikutaan kansalaisen omassa lähiympäristössä (esimerkiksi NIMBYajattelu<br />
30 ). Uudet innovatiiviset avaukset ja kansalaisia ja uusia (palvelujen) käyttäjäryhmiä<br />
osallistavat menetelmät ovat vasta hiljan otettu aktiivisesti mukaan ohjelmatyöhön.<br />
Innovatiivisuuden lähteitä myös yritystoiminnassa esiin nostavat prosessit ovat luonteeltaan<br />
sellaisia, että niissä edellytetään laajempia kumppanuuksia ja mobilisointia. Tässä<br />
suhteessa maakunnilla on paljon opittavaa toisiltaan, koska tällaisia menetelmiä kehitetään<br />
ja pilotoidaan eri puolilla hyvin aktiivisesti. Tiedon jakaminen nopeasti ja avoimesti<br />
eri menetelmien toimivuudesta on tärkeää.<br />
Kumppanuustyössä on kaikissa maakunnissa suurimpana haasteena koettu yritysedustajien<br />
äänen kuuluvaksi tekeminen ja mukaan saaminen. Tämä johtuu usein käytännön<br />
ja toimintatapojen erilaisuudesta: yritysten on vaikea osallistua usein virka-aikana<br />
organisoituihin tapahtumiin, suunnittelun kieli koetaan vaikeaksi ja epäkonkreettiseksi<br />
ja prosessit hitaiksi ja joustamattomiksi. Edellä on jo todettu eräiden maakuntien onnistuneen<br />
erityisen hyvin erilaisissa kumppanuusprosesseissa, mm. Pohjanmaa ja Etelä-Pohjanmaa<br />
luottamushenkilöiden aktivoimisessa, Satakunta kuntalaisten osallistamisessa,<br />
Keski-Suomi yritysten mukaan ottamisessa ja Pirkanmaa järjestöjen näkemysten<br />
mukaan saamisessa. Luovien alojen osalta hyviä tuloksia onkin saatu aikaan muun muassa<br />
Varsinais-Suomessa ja Pirkanmaalla. Lupaavia foorumi- tai vuorovaikutuselimiä on<br />
organisoitu, kuten esimerkiksi Keski-Suomen yritysjohtoryhmä. Kansalaisten, kuntalaisten<br />
ja yksittäisten osaajien ja innovaattorien kanavoimisessa aluekehittämisen suunnitteluprosesseihin<br />
on epäilemättä kaikilla maakunnilla huomattavasti parantamista.<br />
Kumppanuustyössä myös infrastruktuurin ja muiden merkittävää rahoituksellista panosta<br />
edellyttävien alueiden kehittämistarpeet ja toistaiseksi hyödyntämätön potentiaali<br />
ovat huomattavat. Uusia investointilähteitä ja toimintamalleja, kumppanuusmalleille<br />
perustuvia liikennehankkeita jne. peräänkuulutettiin miltei kaikilla alueilla ja<br />
maakunnilla oli toistaiseksi hyvin vähän hyviä esimerkkejä esiin nostettavaksi tähän liittyen<br />
(mm. liikenneprojektin yhteisrahoitus yksityisen ja julkisen sektorin välillä). Myös<br />
pienten, innovatiivisten avausten rahoittaminen nopeasti ja joustavasti oli monien ”toivelistalla”.<br />
Keski-Suomen ”kasvu ja kehity”-rahoitusmalli oli tässä suhteessa kiinnostava.<br />
Kiinnostusta kohdistuu myös ohjelmallisiin välineisiin kuten edelläkävijämarkkinoihin fokusoituva<br />
Tekesin valmistelussa oleva ohjelma 31 .<br />
Osallistavuuden ja uusien sisältöjen osalta on opittava tunnistamaan mitkä ovat sellaisia<br />
asioita, joihin maakuntaohjelmalla voidaan vaikuttaa. Tämän tunnistamisen jälkeen<br />
voidaan pohtia miten eri kohderyhmiä sekä osallistetaan valmisteluun että miten<br />
eri kohderyhmille viestitään ohjelmatyöstä. Satakunnan tulevaisuuskäsikirja on hyvä esimerkki<br />
kansalaisille suunnatusta viestinnästä (katso laatikko alla). Myös Etelä-Pohjanmaalla<br />
on osallistettu laajasti eri kohderyhmiä.<br />
Kumppanuuksissa ollaan varsin kehittyneitä ja taitavia kaikissa kohdemaakunnissa.<br />
Usein tämä edelleen rajoittuu liiaksi jo vakiintuneisiin julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyömuotoihin<br />
(lähinnä hanketoiminnassa). Selvää on, että näitä verkostoja ja kump-<br />
28<br />
Kolmoiskierre (triple helix) termillä tarkoitetaan lyhyesti yliopistojen, yritysmaailman ja julkisen sektorin yhteistyötä.<br />
29<br />
Nelikierremallissa (quadruple helix) yllä mainittujen toimijoiden joukkoon on lisätty käyttäjäyhteisöt<br />
30<br />
NIMBY = not in my backyard<br />
31<br />
Lisätietoa: http://www.tekes.fi/ohjelmat/Edellakavijamarkkinat
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
65<br />
Tulevaisuuskäsikirja<br />
Satakunnan Tulevaisuuskäsikirja 2035 on Satakunnan tulevaisuuden tahtotilaa kuvaava<br />
maakuntasuunnitelma, jonka satakuntalaiset yhdessä työstivät syksyn <strong>2011</strong> ja<br />
talven 2012 aikana. Satakunnan maakuntavaltuusto hyväksyi tämän tulevaisuudenkuvan<br />
12.3.2012. Satakuntalaisten kanssa toteutetussa laajassa osallistavassa prosessissa<br />
valittiin painopisteet:<br />
Kannustavaa yhteisöllisyyttä<br />
Yrittäjähenkisyys – Myönteisyys – Kansainvälisyys – Vastuu itsestä ja toisista<br />
Puhdasta elinvoimaa<br />
Kärkialat biotalous ja energia – Puhdas ruoka ja juomavesi – Puhdas luonnonympäristö<br />
Ihmislähtöisiä ratkaisuja<br />
Yhteisten asioiden hoito – Palveluiden tuotanto – Asuminen ja turvallisuus – Arjen<br />
yhteydet<br />
panuuksia ei edelleenkään rakenneta, hoideta tai hyödynnetä kovin systemaattisesti. Yrityselämän<br />
mukaan saaminen on useimmissa maakunnissa vain välillistä (kauppakamarin<br />
ja yrittäjäjärjestöjen kautta) ja maakunnissa vallitsevan näkemyksen perusteella tarvittaisiin<br />
selkeämpiä ja innovatiivisempia toimintamalleja myös yritysjohtajien osallistamisessa<br />
kehitystyöhön, samoin kuin menestystarinoiden tekemisessä tunnetuksi (viimeksi<br />
mainitussa maakuntien kansainväliset verkostot voisivat olla tällainen keino.) Yksityisen<br />
ja julkisen sektorin kumppanuuksista kaivataan lisätietoa ja osaamista, esimerkeiksi liittyen<br />
uudenlaisiin tapoihin rahoittaa liikenne- tai muita keskeisiä infrastruktuurihankkeita.<br />
Yritysten aktiivisuuden lisäämiseksi on myös syytä miettiä niitä osallistumisen muotoja<br />
ja teemoja, jotka yritysten kannalta olisivat kaikkein kiinnostavimpia ja mielekkäimpiä.<br />
Yksi esimerkki kumppanuuksista on lounaisrannikon yhteistyö (LOURA) Porin, Rauman,<br />
Turun sekä Uudenkaupungin välillä (katso lisätietoja alla olevasta laatikosta).<br />
LOURA -yhteistyö<br />
Lounaisrannikkoyhteistyössä (LOURA) Turun, Uudenkaupungin, Rauman ja Porin<br />
kaupungit pyrkivät vahvistamaan lounaisrannikon kehittämisvyöhykettä yritysten<br />
sijoittumis- ja toimintaympäristönä sekä houkuttelevana asuinympäristönä. Yhteistyömallia<br />
on rakennettu vuodesta 2005, jolloin Turussa järjestettiin ensimmäinen<br />
kaupunginjohtajakokous. Vuoden 2010 lopussa yhteistyö vakinaistettiin ja yhteistyö<br />
nykymuodossaan käynnistyi vuoden <strong>2011</strong> alussa.<br />
Yhteistyö jäsentyy LOURA -kehittämisohjelman mukaisiin lippulaivahankkeisiin, joihin<br />
LOURA -kaupungit ja yhteistyökumppanit voivat osallistua toteuttajina tai osarahoittajina<br />
erillisten päätösten mukaisesti. Tavoitteena on ollut toiminnan vakiinnuttaminen,<br />
jossa kaupunkien vuotuinen perusrahoitus on yhteensä 400 000 ja<br />
LOURA -hankesalkun kokonaisarvo vähintään 4 M€/v
66 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
5.6 Ohjelmatyön uudet menetelmät: uudistusvoimaisuus ja osaaminen<br />
Tällä alueella on tapahtunut todella paljon kehittämistyötä kaikissa maakunnissa. Pirkanmaa<br />
ja Tampereen seutu ovat olleet eturintamassa tässä suhteessa, mutta vastaavanlaista<br />
kehitys- ja testaustyötä on edistetty ja toteutettu myös muissa maakunnissa.<br />
Monet aloitteet ja toimintamallit ovat tutkimuslähtöisiä. Pirkanmaan työpajassa käydyissä<br />
keskusteluissa nousivat esille ”Läheisyyden ekonomian” ja ”ketteryyden ekonomian”<br />
-käsitteet, joissa nähtiin olevan tietty tavoite nostaa kehittämisen ytimeen inhimillisistä<br />
lähtökohdista lähteminen, vastuullistaminen, vuorovaikutus ja omaehtoisuus.<br />
Läheisyyden ekonomian käsitettä on kehittänyt ja operationalisoinut Suomen kontekstissa<br />
esimerkiksi Hannu Katajamäki. Käsitteellä on tarkoitettu sitä, että tietyillä alueilla<br />
eläminen voi olla muita alueita helpompaa ja miellyttävämpää, koska siellä palveluiden<br />
saatavuus on helppoa, eläminen edullista, kaupallinen paine vähäistä, kunnallinen päätöksenteko<br />
on nopeaa ja sosiaaliset verkostot vahvoja. (Ks. esim. Mäntylä & Lindqvist<br />
2004). Ketteryyden ekonomiaan on puolestaan liitetty ajatus aineettoman verkostotalouden<br />
keskeisyydestä ja itseorganisoitumisesta, tuotannon, mutta myös muun toiminnan<br />
kyvystä vastata kansalaisten ja kuluttajien kysyntään paremmin kuin perinteiset<br />
suuruuden ekonomialle perustuvat mallit.<br />
Pohdinnoissa korostui myös käyttäjälähtöisyyden vahvistaminen aluekehittämisessä.<br />
Tässä suhteessa pohdittiin erilaisia vuorovaikutteisia menetelmiä kuten massojen aktivointi,<br />
mahdollisuus osallistua kansallisiin verkostoihin, kansalaisraadit ja sähköiset alustat<br />
yhteistyölle. Ryhmässä peräänkuulutettiin ennakkoluulotonta ajattelua (”thinking<br />
outside the box)”, mikä edellyttää liikkeellepanevan voiman tai veturiyrityksen. Tällainen<br />
voima toimii katalysaattorina laittaen liikkeelle yksilö tasolla Pelle Pelottomia tai idealisteja,<br />
jotka uskovat asiaansa. He edustavat sekä intohimoisia tekijöitä, jotka asettavat itsensä<br />
alttiiksi, ottavat riskejä ja uskaltavat ajatella valtavirran ulkopuolella että resursseja<br />
(aikaa ja ihmisiä). <strong>Maakuntaohjelman</strong> kaivattiin ottavan aktiivisemman roolin myös resurssien<br />
ohjaukseen (maakuntaohjelma ”unilukkarina”, kuten eräs kyselyyn vastaaja sitä<br />
osuvasti kutsui). Toimintatapojen parantamiseksi nostettiin esille jalkautuminen jo valmisteluvaiheessa<br />
ja tarve päästä pois ”poliittisesta pyörittelystä” kuitenkin siten, että tavoitetila<br />
on selkeästi määriteltävä. Ei tulisi kuulla vain äänekkäintä ja tulisi rohkeasti ”varastaa<br />
ideoita muualta”. Innovaatiot ovat tarkoitettu hyödynnettäväksi, levitettäväksi ja<br />
laajasti arvioitavaksi ja analysoitavaksi.<br />
Vertaisoppiminen on edelleen hyödyllistä. Pirkanmaan työpajan, jossa uusia menetelmiä<br />
erityisesti käsiteltiin, yksi keskeisiä oivalluksia oli, että kaikissa maakunnissa tapahtuu<br />
samansuuntaista testaus-, kehittämis- ja innovointityötä. Tämän tiedon systemaattinen<br />
analysointi, arviointi ja hyödyntäminen vertaiskehittämisen syötteenä sen sijaan on<br />
edelleen varsin rajallista. Kaikki maakunnat ovat aktiivisesti hakemassa esimerkiksi palvelunkäyttäjiä<br />
mukaan kehittämistyöhön, testaukseen ja uudenlaisiin yritys- ja innovaatiotoiminnan<br />
muotoihin. Samoin kehittämisen alustoja, menetelmiä että voimavaroja on<br />
eri puolilla varsin runsaasti, mutta hajallaan. Tämän tiedon saaminen käyttöön voisi olla<br />
kansallisestikin kiinnostavaa, koska osaltaan auttaa tekemään suomalaista alueellista innovaatiojärjestelmää<br />
ja sen vahvuuksia näkyväksi ja tunnetuksi.<br />
Aluekehittämisen välineet ja palveluvalikoima ovat uudelleen rakentumassa ja taitavimmat<br />
maakunnat voivat käyttää tätä mahdollisuutta hyväkseen. Osallistavien menetelmien,<br />
käyttäjänäkökulman vahvistamisen ja sosiaalisen innovaation täysimittainen<br />
hyödyntäminen elinkeinoelämän, palveluiden ja koulutuksen kehittämisen kentällä, johon<br />
usein palvelumuotoilun, yhteiskehittämisen tai joukkoistamisen 32 kaltaisilla ”muotitermeillä”<br />
viitataan, on selvästi vasta alkutaipaleella aluekehittämisen keinovalikoimassa.<br />
Sekä maakuntien väliselle että kansainvälisten vertailujen tekemiselle on runsaasti tarvetta,<br />
kiinnostusta ja kysyntää, jotta näitä uusia malleja ja näkökulmia kyettäisiin nykyistä<br />
paremmin ymmärtämään ja hyödyntämään.<br />
32<br />
Palvelumuotoilun ja yhteiskehittelyn merkitystä tulevaisuuden liiketoiminnassa on ansiokkaasti selvitetty mm. julkaisussa<br />
Kaivo-oja (2012): ” Service Science, Service Architectures, Service Designs, and Dynamic Service Business Development”<br />
in Kuosa & Westerlund (eds.) Service Design: On the Evolution of Design Expertise, Lahti University of<br />
Applied Sciences Series A, Research reports, part 17.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
67<br />
5.7 Seuranta ja arviointi<br />
<strong>Maakuntaohjelman</strong> nykyinen seuranta ja TEM:n tähän liittyvät ohjeet nähdään liiaksi<br />
määrällisille, perinteisille mittareille pohjautuvana. Lisäksi seurataan asioita, joihin<br />
maakuntaohjelma ei yksinään tai ensisijaisesti pysty juurikaan vaikuttamaan. Käytännössä<br />
tulisi kehittää seurannan ja arvioinnin välineitä, joilla paremmin kuvattaisiin ohjelman<br />
toteumaa ja lisäarvoa, sen tuomaa vipuvartta keskittämisessä ja resurssien kohdentamisessa<br />
sekä verkostotyössä.<br />
Jatkossa huomiota tulisi kiinnittää ennakointi- ja tulevaisuustiedon parempaan keräämiseen,<br />
hyödyntämiseen ja systemaattiseen arviointiin. Kysymys siitä, millaista tietoa<br />
tarvitaan ja kuka tietoa kerää, on olennainen koko ohjelmatyön kannalta. Maakunnan<br />
liitto on ennakointi- ja tulevaisuustiedon kerääjänä tärkeässä roolissa. Paremmin tulisi<br />
hyödyntää myös muiden toimijoiden tuottamaa barometri- ja erillisselvityksin kerättävää<br />
tietoa, jotka kohdistuvat tietyille rajatuille kohderyhmille (esimerkiksi yritykset, erityisesti<br />
pk-yritykset, järjestöt). Kuten aiemmin todettiin, on ennakointi- ja seurantatiedon<br />
systemaattisella hyödyntämisellä myös merkitystä alueellisen suunnitteluprosessin<br />
joustavuuden ja reaktioajan tehostajana.<br />
Kohdemaakunnissa vallitsee vahva yksimielisyys seurannan ja arvioinnin tärkeydestä.<br />
Samalla, kun aluekehityksen perinteiset mittarit nähdään tärkeinä, haetaan aktiivisesti<br />
uusia, myös paremmin ohjelmatoteutusta heijastavia ja kuvaavia mittareita, jotka voivat<br />
olla myös laadullisia. Oheisessa esimerkissä on lyhyesti kuvattu Varsinais-Suomessa toteutettava<br />
maakuntaohjelman toimenpiteiden seurannan malli.<br />
Varsinais-Suomen maakuntaohjelman toimenpidekohtainen seurantamalli<br />
”Miten maakunta makaa? Varsinais-Suomen maakuntaohjelman seuranta toimenpiteittäin<br />
vuonna 2012” on tiivis, lukijaystävällinen ja käytännönläheinen tapa koota<br />
yhteen tietoa ohjelman laadullisesta toteutuksesta. Laadullinen arvio tehdään<br />
arviona toimenpiteen toteutumistilanteesta oheisen asteikon mukaisesti:<br />
x<br />
xx<br />
xxx<br />
xxxx<br />
xxxxx<br />
Ei ole aloitettu<br />
Edennyt heikosti<br />
Edennyt kohtalaisesti<br />
Edennyt hyvin<br />
Toteutunut<br />
Vastaavanlaisia malleja toteutetaan muissakin maakunnissa ja tällainen laadullinen<br />
malli on erittäin toteutuskelpoinen laadulliseen omaan toiminnan seurantaan. Vaikutuslogiikka-mallien<br />
rakentamisen avulla toimenpidekohtainen toteuman seuranta<br />
voidaan liittää paremmin myös määrällisen seurannan osaksi.<br />
Arviointihankkeen aikana on eri yhteyksissä puhuttu paljon analysoidun ja tiivistetyn<br />
tiedon tarpeesta. Monimuotoista tietoa aluekehityksen eri trendeistä sinällään on saatavissa,<br />
mutta asioista päättävillä tahoilla ei ole aikaa eikä resursseja käydä läpi pitkiä<br />
raportteja, selontekoja tai muita vastaavia. Tämä nähdään tärkeänä pitkän aikavälin<br />
suunnitelmia ja päätöksiä tehtäessä maakuntatasolla. Tulisiko luoda rakenne ja käytännöt,<br />
joissa entistä tehokkaammin välitetään tietoa tiivistetysti ja kohdennetusti, sekä<br />
vertailuarvioinnin ja -analyysin menetelmiä käyttäen että nopeiden selvitysten ja temaattisten<br />
review- tyyppisten taustapaperien muodossa?
68 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Toinen seikka, jota ei voi liikaa korostaa, on vaikuttavuuden mittaamisen haaste. On hyvin<br />
vaikea sanoa, mikä tulos tai saavutus on todella maakuntaohjelman ansiota, ja mikä<br />
ei (kontribuutio-ongelma). Lisäksi maakuntaohjelmissa käytetään usein termejä kuten<br />
lisätä, parantaa, vaikuttaa jne. mutta ei sanota konkreettisesti miten, ja millä mittarein<br />
tätä seurataan. Tähän voidaan puuttua sekä systemaattisen seurannan ja arvioinnin keinoin,<br />
esimerkiksi kiinnittämällä enemmän huomiota vaikutuslogiikkaan ja valikoivampiin<br />
seurantamittareihin sekä vahvistamalla maakuntaohjelman koordinaatioroolia (mahdollisesti<br />
sopimuksellisen käytännön puitteissa). Haasteena koko aluekehittämisen kentällä<br />
on, että erilaisia osin päällekkäisiä ja samoja resurssejakin hyödyntäviä ohjelmia ja strategioita<br />
on runsaasti, joskin tämän ohjelmaviidakon toimijakenttä vaihtelee, samoin kuin<br />
oikeudellinen ja poliittinen painoarvo ja niiden välinen työnjako ja hierarkia. <strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
aseman ja merkityksen kannalta suositeltavimmalta vaihtoehdolta näyttää maakuntaohjelman<br />
koordinoivan ja yhteen kokoavan roolin vahvistaminen. Tämä edellyttää<br />
sen pohtimista, mikä on maakuntaohjelman vipuvaikutus ja lisäarvo muiden ohjelmien ja<br />
strategioiden joukossa ja sen turvaamista, että ohjelmien seurannan ja arvioinnin aikajänne<br />
yhteen sovitetaan toimivalla tavalla.<br />
Koordinoivan roolin tulisi mahdollistaa sekä ohjaavuus että joustavuus ja tämä yhtälö ei<br />
ole helppo. Aluetoimijoiden näkökulmasta ideaali olisi ohjelma, jonka budjetista ainakin<br />
osa olisi neuvoteltavissa keskushallinnon kanssa, jotta kaikkea rahaa ei tarvitsisi korvamerkitä<br />
etukäteen. Tällainen menettely mahdollistaisi reagoinnin muuttuviin tilanteisiin<br />
nykyistä paremmin. Perusbudjetilla toteutettaisiin sitten alueen visiota tulevaisuudesta.<br />
Eli ohjelma voisi sisältää erilaisia moduuleja, joista osa olisi tiukasti määriteltyjä, mutta<br />
osa sallisi myös nykyistä suuremman vapauden sekä mahdollisuuden neuvotella keskushallinnon<br />
kanssa.<br />
Interventiologiikka ja looginen viitekehys<br />
Euroopan komissio, monien kansainvälisten rahoittajaorganisaatioiden eri ohjelmille<br />
annetut ohjeistukset sekä suuri osa kansallisista hyvistä käytännöistä painottaa<br />
ohjelman ja sen eri painopisteiden interventiologiikan (intervention logic)<br />
selkeää määrittelyä. Tähän liittyen hyvänä käytäntönä on nähty loogisen viitekehyksen<br />
(logical framework, logframe) hyödyntämistä määrittämään yhteydet ohjelman<br />
päämäärän, päämäärään tähtäävien toiminnallisten tavoitteiden, edellytettävien<br />
tulosten ja sekä tarvittavien toimenpiteiden välillä. Samassa prosessissa<br />
määritetään myös toiminnan seurantaan liittyvät mittarit ja tietolähteet.<br />
Loogisen viitekehyksen pohjana toimivaa interventiologiikkaa voidaan tässä viitekehyksessä<br />
määrittää ongelmapuun ja tavoitepuun avulla. Ensimainituissa pyritään<br />
määrittämään ongelma tai kehittämistarve sekä niiden syyt ja seuraukset. Jälkimmäisessä<br />
edetään vastaavasti kehittämisen päämääristä kohti niiden saavuttamiseksi<br />
vaadittuja toimenpiteitä. Vaikutuslogiikkaa voidaan määrittää myös hieman<br />
toisesta näkökulmasta myös hakemalla ketjua tavoitteeseen liittyvistä toivotuista<br />
vaikutuksista kohti tarvittavia toimenpiteitä ja niiden edellyttämiä resursseja.<br />
Suomessa loogista viitekehystä on käytetty kohtuullisen paljon erityisesti hankesuunnittelussa<br />
ja arvioinnissa, mutta ohjelmatasolla sen hyödyntäminen on ollut<br />
vähäisempää.<br />
Vaikuttava ohjelma edellyttää johdonmukaisuutta sekä mitattavia tavoitteita, jotka<br />
voidaan sovittaa yhteen. Maakuntaohjelmatyössä tulisi ottaa huomioon vaikuttavuuden<br />
edellytykset eli strategiset valinnat ja näiden edellyttämät toimenpiteet ja toimijat.<br />
Nämä mittarit voisivat kuvata yksittäisiä kehittämistoimenpiteitä tai hankkeita kuvaavia<br />
tuotosmittareita laajemmin alueen kehitystä suhteessa valittuihin tavoitteisiin. Samalla
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
69<br />
ne ovat yleisiä kehitysmittareita konkreettisemmin kytköksissä kehittämisohjelmien strategisiin<br />
tavoitteisiin ja painopisteisiin ja sitä kautta itse kehittämisyöhön.<br />
Maakuntaohjelma on toiminut sateenvarjo-ohjelmana ja tässä yhteydessä sen oman<br />
vaikutuksen erottaminen muista strategioista on haasteellista. Oman haasteensa<br />
asettavat lukuisat strategiat, ohjelmat sekä instrumentit, joita alueilla toteutetaan ja hyödynnetään.<br />
Näiden yhteensovittaminen on tärkeää, vaikka etenkin strategioiden erilaiset<br />
aikajänteet lisäävät tehtävän haasteellisuutta. Yhteensovittamisessa tulisi huomioida<br />
alueen omassa ohjauksessa olevien resurssien lisäksi kansallisessa ohjauksessa olevat<br />
toiminnot ja kehittämisvälineet. Lisäksi tulee huomioida alueen omien tavoitteiden linkittäminen<br />
EU:n rakennerahastojen kautta rahoitettaviin toimenpiteisiin.<br />
Taulukko 18. Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> työpajassa luotuja tavoitepuita (vaikutuslogiikka)<br />
Päätavoite Alatavoitteet Indikaattorit<br />
Yritysten kasvu & kansainvälistyminen<br />
sekä innovaatiotoiminta<br />
Think Big!<br />
Halu, osaaminen, koulutus,<br />
”innovaatio”<br />
Aidot kasvualat, muista palvelut!<br />
Asiakaslähtöinen innovaatiotoiminta<br />
Viennin kasvu<br />
Laatutyöpaikkojen määrän kasvu<br />
Verotulokehitys<br />
Kuinka monella on eteläpohjalainen,<br />
ulkomaalaistaustainen ystävä?<br />
Elintarvikealan kehittäminen<br />
”Pohjois-Euroopan paras<br />
ruokamaakunta”<br />
Määreitä tavoitteelle:<br />
Laatu!<br />
Osaaminen<br />
Asiakasymmärrys<br />
Pois bulkkiruoasta<br />
Markkinointi<br />
Koulutus, tutkimus ja kehitys<br />
Ekoälykäs E-P<br />
Kansainvälistymisen kaksisuuntaiset<br />
mahdollisuudet<br />
Perustuotannon turvaaminen, esim.<br />
uudet toimintamallit (oy-muotoiset<br />
tilat, urakointi)/<br />
liiketoimintaosaamiseen liittyvä<br />
koulutus<br />
Lisää elintarvikealan PK-yrityksiä<br />
Kannattavuuden parantaminen koko<br />
ketjussa/Erikoistuminen, erottuminen<br />
(esim. Vihreät arvot), brändäys<br />
Lisää kasvuyrityksiä ja yritysten<br />
kasvua/ Paikallinen ruokatuotanto esiin<br />
Verkottuminen<br />
Elämyksellinen syöminen (ja<br />
juominen)/ ”Lisää savolaisia cateringyrittäjiä”<br />
Yritysten kytkeminen mukaan<br />
aktiivisiksi toimijoiksi<br />
Koko alaa kehittäessä tulisi kiinnittää<br />
huomiota maakunnassa olevaan<br />
osaamiseen ja sen markkinoimiseen<br />
myös muualle<br />
Soveltavan, työelämälähtöisen<br />
tutkimuksen hyödyntäminen<br />
yhteistyössä yritysten ja<br />
korkeakoulujen kanssa<br />
tuotekehitystyössä, jalostuksen<br />
nostamisessa<br />
Kasvuyritysten kehittämistoimet<br />
(asennekasvatus yrityksille), kasvua<br />
tukevaa tietoa<br />
Aikuiskoulutuksen kehittäminen<br />
Maakuntakorkeakoulutoiminta<br />
Työelämälähtöiset oppimisympäristöt<br />
Uudet innovaatiot<br />
Yrittäjäkoulutus/valmennukset jne.<br />
TKI-toiminnan kansainvälistäminen<br />
Tutkimusryhmien kansainvälistäminen<br />
Kv-rahoituksen hankinta<br />
Yritysten kansainvälistymisen<br />
tukeminen<br />
Materiaalitehokkuus<br />
Hävikin pienentäminen<br />
Sivuvirtojen hyödyntäminen<br />
Ekoälykkäät toimintatapainnovaatiot<br />
Uudet energiatehokkaat prosessit<br />
Ekotehokkaat palvelut<br />
Luonnonvarojen hyödyntäminen<br />
Bioenergia<br />
Hajautetun energiatuotannon ratkaisut<br />
Ympäristö- ja maisema-arvojen<br />
huomioiminen<br />
Tuotetut lihatonnit ja maitolitrat<br />
Kotimaisten tuotteiden osuus<br />
myynnistä<br />
Elintarvikealan yritysten lkm.<br />
Yritysten lukumäärän, liikevaihdon ja<br />
henkilöstön määrä<br />
Asiakaspalaute<br />
Tekes-rahoituksen kasvu (t&krahoituksen<br />
kasvu)<br />
Yritysten ja korkeakoulujen toteutuneet<br />
kumppanuudet<br />
Jalostusarvon kasvu<br />
Nuorten aikuisten perustamat yritykset<br />
Aikuisopiskelijoiden määrä ja kehitys<br />
Uudet ja uudistetut koulutusohjelmat<br />
Etelä-pohjalaisten osaamistaso<br />
Kv-rahoituksen kasvu<br />
Kv-asiantuntijoiden määrä (opet,<br />
asiantuntijat jne.), tutkijat<br />
Viennin kehitys (volyymi ja<br />
osallistuminen)<br />
Jätemäärä<br />
Arvioitu muutos hävikissä<br />
Arvioitu sivuvirtojen hyödyntäminen<br />
Energian kulutus<br />
Matkakulujen osuus<br />
Käänteisesti henkilöstökulut<br />
Uusiutuvien energianlähteiden osuus<br />
Hajautetun energiantuotannon osuus<br />
Ympäristö- ja maisemavaikutusten<br />
arvio<br />
Kysely/barometri
70 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Nämä työpajassa esille nousseet ideat heijastavat monia teemoja, jotka ovat myös muissa<br />
maakunnissa työstettäviä ja pohdittavia. Sellaisenaan taulukko koostaa innovatiivisia<br />
ja lupaavia ajatus- ja seurantamalleja tulevaisuutta varten. Monet teemoista ovat luonteeltaan<br />
sektori- ja osaamisalojen rajat ylittäviä ja antavat siinäkin suhteessa uutta pohdittavaa<br />
ja syötettä kehittämistyöhön.<br />
Vaikutusketjua (vaikutuslogiikka) sekä välitavoitteiden tunnistamista voidaan hyödyntää<br />
menetelmänä maakunnallisia tavoitteita asetettaessa. Pelkän tavoitteen sijaan mietitään,<br />
mitä sen saavuttaminen edellyttää (mitä tarvitaan, kenen resursseilla, kuka vastuussa).<br />
Tunnistetaan, mitä keinoja ja toimenpiteitä täytyy tehdä, jotta asetetut tavoitteet voidaan<br />
saavuttaa, ja samalla voidaan miettiä tavoitteiden realistisuutta.<br />
Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> työpajassa vaikutuslogiikkaa lähestyttiin tavoitepuun näkökulmasta.<br />
Ensin määriteltiin yksi ylätason tavoite, esimerkiksi elintarvikealan kehittäminen. Sen<br />
jälkeen pohdittiin ryhmässä, mitä välitavoitteita päämäärän saavuttaminen edellyttää ja<br />
mitä toimenpiteitä se vaatii. Jotta edistymistä voitaisiin seurata, määritettiin alatavoitteille/toimenpiteille<br />
indikaattoreita. Määrällisten seurannan mittareiden tunnistaminen<br />
on osoittautunut huomattavasti helpommaksi kuin laadullisten.<br />
Seurannan ja arvioinnin tarpeet liittyvät erityisesti ohjelmaseurantaan. Kaikki osallistuvat<br />
maakunnat pyrkivät tunnistamaan ja kehittämään seurannan toimintamalleja ja mittareita,<br />
joilla voidaan seurata erityisesti ohjelman toteutumista. Kyse onkin tavoitteiden muotoilemista<br />
tavoilla, jotka mahdollistavat sekä selkeän operationalisoinnin ja seurannan.<br />
Suurin osa maakuntaohjelmien seurannasta tänään liittyy yleisempään aluekehityksen<br />
mittarointiin, mutta sen sijaan itse ohjelman toteuman seurantaan on tarjolla vähemmän<br />
välineitä ja hyväksi todettuja käytäntöjä. Myös osallistamisessa ja verkostotyössä on<br />
oleellista tunnistaa uusia innovatiivisuuden lähteitä.<br />
Siirtymä kolmoiskierteestä nelikierteeseen sisältää ajatuksen asiakkaiden, palvelujen<br />
käyttäjien ja asukkaiden aktiivisemmasta osallistamisesta mukaan kehittämistyöhön,<br />
vertais- ja yhteiskehittämiseen ja uusien palvelumallien kehittämiseen ja tuotteistamiseen.<br />
Uudet trendit, joissa kehittämistyössä korostuu kysyntälähtöisyys, nopeat testaukset<br />
ja näihin ketterämmin ja joustavammin kohdistettavissa olevat resurssit ovat voimakkaasti<br />
mukana kaikissa tarkastelemissamme maakunnissa. Satakunnassa on kiinnitetty<br />
erityishuomiota osallistamiseen ja tähän liittyviin menetelmiin. Kiinnostus työpajassa<br />
kohdistui myös julkisen sektorin vahvistamiseen ja terävöittämiseen edellytysten luomisessa<br />
ja mahdollistamisessa, mm. julkiset hankinnat ja palveluinnovaatiot. Julkisiin hankintoihin<br />
liittyvää koulutusta on toteutettu ainakin Satakunnassa. Varsinais-Suomessa<br />
tarjolla on puolestaan kauppakamarin hankinta-asiamiehen palvelut.<br />
Kehittämisresurssien uusista ketterämmistä hyödyntämismuodoista löytyy esimerkkejä<br />
myös mukana olevista maakunnista, mm. kasvuyrityksille kohdistettu ”Kasva ja kehity”<br />
-rahoitusinstrumenttipilotti (KAKE) Keski-Suomessa (ks. http://www.jykes.fi/fi/kasvu-jakehittämispalvelu).<br />
Kiinnostusta kohdistuu myös ohjelmallisiin välineisiin kuten edelläkävijämarkkinoihin<br />
kohdistuva Tekesin valmistelussa oleva ohjelma.<br />
Kasva ja kehity -rahoitus<br />
”Kasva ja kehity!” -hankkeen puitteissa toteutettu nopean testauksen rahoitusmalli<br />
alle 30 000 pilotti- ja testaushankkeille, jonka toteutuksesta vastaa Jyväskylän seudun<br />
kehittämisyhtiö Jykes Oy. Jykes tarjoaa yritykselle nopean ja henkilökohtaisen<br />
palvelun, joka tähtää yrityksen toiminnan kehittämiseen. Jykes huolehtii yrittäjän<br />
puolesta puitteista ja paperiliikenteestä, auttaa valmisteluvaiheessa (strateginen johtaminen,<br />
kansainvälistyminen, innovaatioiden kaupallistaminen, tuotekehitys) sekä tukee<br />
hankkeen toteutuksessa. Osa palvelun rahoituksesta saadaan Euroopan unionilta.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
71<br />
5.8 Maaseutu-kaupunki-vuorovaikutus<br />
Kaikissa maakunnissa on ohjelmassa ja kehittämisen kohteena monia teemoja, jotka<br />
liittyvät tähän tematiikkaan laajemmin. Tällaisia aiheita ovat erilaisten alueiden vuorovaikutukseen<br />
ja toiminnallisiin profiileihin liittyvät kysymykset, samoin kuin erikoistumiseen<br />
ja erilaisten alueiden mahdollisuuksiin kilpailukyvyn ja elinvoiman edistämiseen liittyvät<br />
toimet ja ohjelmasisällöt. Vaikka aiheesta ei välttämättä tällä käsitteellä juuri enää<br />
puhutakaan, kuntarakenteen uudistustarpeet, elinkeino- ja innovaatiotoiminnan testausja<br />
pilotointitoiminta sisältävät erityistä maaseutu-kaupunkipotentiaalia. Samoin huomio<br />
kiinnittyy asumiseen ja sen erilaisiin ratkaisuihin, yhteisöllisyyteen ja kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien<br />
parantamiseen. Kiinnostavia ovat myös monet elinkeinotoiminnan<br />
ja maaseudun elinkeinojen kehittämisen uudet avaukset ja aihiot (energia, matkailu, elintarvike,<br />
erityisesti lähiruoka, hoiva = ”green care” jne). Myös uudenlaisten arvojen ja elintapojen<br />
tarjoamat mahdollisuudet nousevat tässä yhteydessä esille (elämänlaatu ja kohtuullistaminen,<br />
yksilölliset ratkaisut, generation Z, etätyöstä lähityöhön jne.).<br />
Maaseutu-kaupunkivuorovaikutuksessa hyödynnetään monipuolista osaamista ja näkemyksellisyyttä.<br />
Työpajan asiantuntijat nostivat esille lukuisia teemoja, joiden jatkokehittely<br />
voisi tuoda kaikenlaisille alueille uudistumisen välineitä ja voimavaroja. Näihin<br />
liittyviä konkreettisia ideoita ja sisältöjä on koottu alla olevaan taulukkoon. Monet toimintamallikysymykset<br />
ovat valtavirtaistettavissa aluekehittämistoimintaan laajemmin.<br />
Taulukko 19. Maaseutu-kaupunki-vuorovaikutustematiikkaan liittyvät mallit ja ratkaisut<br />
”Toimivia juttuja”<br />
Welcome office (kotouttaminen)<br />
Leader-toimintamalli myös<br />
kaupunkiin<br />
Toiminta yhteisöjen kautta<br />
Kasvusopimus statusjuttuna,<br />
näkyvyys<br />
Energiakylät<br />
Lähiruokakonseptit<br />
Toimivat tietoliikenneyhteydet<br />
Leader-ryhmien toiminta<br />
”Green care” omaa edelleen<br />
potentiaalia<br />
Energia: valovoimaisuus,<br />
energialähettiläs, parasta A-<br />
ryhmää<br />
Pendelöinti: maaseutu - kaupunki<br />
Sovellusten tekeminen kaikkialla<br />
mahdollista<br />
”Solid voice”-hanke<br />
maahanmuuttajasta kuntalaiseksi<br />
(2012 alkanut)<br />
Maahanmuuttajakansalaisraadit<br />
”Cittá slow” Kristiinankaupunki<br />
(ainoa Suomessa!)<br />
52 ominaisuutta, elämän<br />
laatutekijät<br />
”Kehittäviä aihioita” tai ”ideoita<br />
muualta”<br />
Uusi yhteisöllisyys<br />
Lähiruoka - yrittäjyys<br />
Reha-projekti - maahanmuuttajien<br />
työllistäminen<br />
Energia-asiat<br />
Tavoitteiden ristiriidat<br />
Maatalouden kehittäminen<br />
Maahanmuuttajien integrointi<br />
Lähienergia: hajautettu energiantuotanto<br />
Kansalaisvaikuttamisen kehittäminen<br />
*tietoyhteiskunta<br />
SOTE<br />
Perinteiselle kunnalle kaikki lähipalvelut<br />
voi delegoida alemmas<br />
Seinäjoki: asukaslautakunnat<br />
Erilaiset lähidemokratiamallit<br />
Elinvoimastrategia (hankinnat)<br />
”Viettelevät siirrot”<br />
Aluelautakunnat ja muut paikallisen<br />
demokratian muodot, esim. Yläkemijoen<br />
aluelautakunta<br />
Etätyöstä lähityöhön<br />
Aluelautakunnat paikallisen<br />
elinvoimaisuuden edistäjinä<br />
(sopimuksellisuus)<br />
Kristiinankaupunki kansalaisfoorumi (4<br />
osaa, koulutus) aluelautakunnat<br />
välittäjänä kansalaisten + valtuuston<br />
välillä<br />
Kokonaan uusia ideoita ja<br />
ratkaisuja<br />
Maahanmuuttajien kotouttaminen<br />
Asukkaiden houkuttelu<br />
asutuskeskusten ulkopuolelle<br />
Maankäyttö Asuminen Liikenne<br />
(MAL)<br />
Uudet etätyön mallit<br />
Haasteet: asutuksen säilyminen<br />
maaseudulla, kaavoitus<br />
Yrittäjyyden edistäminen *<br />
kynnyksen madaltaminen<br />
*osuustoiminta *uudet<br />
yrittämisen mallit<br />
Liikennöinnin kehittäminen *<br />
vähemmän yksityisautoilua<br />
Maahanmuuttajien kotouttaminen<br />
Asukkaiden houkuttelu<br />
asutuskeskusten ulkopuolelle<br />
Maankäyttö Asuminen Liikenne<br />
(MAL)<br />
Uudet etätyön mallit<br />
Haasteet: asutuksen säilyminen<br />
maaseudulla, kaavoitus<br />
Yrittäjyyden edistäminen *<br />
kynnyksen madaltaminen<br />
*osuustoiminta *uudet<br />
yrittämisen mallit<br />
Liikennöinnin kehittäminen *<br />
vähemmän yksityisautoilua
72 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Toiminnallisen työnjaon huomioiminen ei silti voi rajoittaa alueita tiettyyn yksittäiseen<br />
rooliin. Erityisen huolestuneita toimijat olivat ajatuksesta, että maaseutu nähdään ainoastaan<br />
resurssien lähteenä ja ”reservaattina”. Roolin ja työnjaon moninaisuus ja monipuolisuus<br />
onkin tärkeä teema myös maakuntaohjelmatyössä huomioitavaksi ja edistettäväksi.<br />
Yhteissuunnittelua ja yhteiskehittelyä tapahtuu jo nykyisellään, niin maaseudulla kuin<br />
kaupungeissakin. Maakuntaohjelmatyön kehittämisessäkin tulisi tarttua tiukemmin tähän<br />
mahdollisuuteen, uusia menetelmiä ja osaamista aktiivisesti kerryttäen, testaten ja arvioiden.<br />
Käyttäjä- ja asiakasnäkökulma välittyy parhaimmillaan suunnittelusta ja budjetoinnista<br />
toteutukseen, priorisointiin ja seurantaan.<br />
Kuvio 8. Käyttäjien osallistaminen suunnittelutyön eri vaiheisiin<br />
Co-design /<br />
yhdessä<br />
suunnittelu<br />
Yhteisöllinen ja<br />
osallistuva<br />
budjetointi / cocommissioning<br />
Yhdessä<br />
tuottaminen / codelivery<br />
Yhdessä arviointi<br />
/<br />
käyttäjäarviointi<br />
/ co-assessment<br />
Yllä kuvattu kehitysmalli on siis jo tänään todellisuutta, mutta sen huomioiminen<br />
maakunnallisessa kehittämistyössä edellyttää yhä vahvistamista. Teema ei luonnollisesti<br />
ole ainoastaan maaseutu-kaupunkivuorovaikutukseen liittyvä vaan on relevantti<br />
kaikenlaisten alueiden ja organisaatioiden kehittämisen kannalta. Yhteiskehittelyn analyysissä<br />
voidaan myös erottaa kolme eri tasoa:<br />
1) horisontaalinen yhteiskehittely (”Horizontal co-design”), jossa oppiminen ja kehittely<br />
tapahtuvat rinnakkaisissa organisaatioissa (maakunnallisessa kehitystyössä vaikkapa<br />
ohjelmavalmistelu ja maakuntien välinen vertaisoppiminen)<br />
2) vertikaalinen yhteiskehittely, jossa toimitaan sidosryhmien ja yhteistyötahojen kesken<br />
palvelutuotannon ja toiminnallisten ketjujen eri vaikeissa (esim. palveluntuotannossa<br />
mukana olevien yksikköjen suunnittelun avaaminen palvelun käyttäjille / kuntalaisille,<br />
mutta myös ministeriöiden avoimempi ja vuorovaikutteisempi tuotekehittely maakuntatason<br />
toimijoiden kanssa) sekä<br />
3) intensiteetti: yhteiskehittelyn vieminen tiedonkeruusta ja näkemysten vaihtamisesta<br />
tavoitteellisen palvelumuotoilun suuntaan, jossa lopputulema on selkeästi yhdessä<br />
tuotettu palvelu, tuote tai ratkaisu.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
73<br />
Mikäli katsotaan maakunnallisen kehittämisen olevan luonteeltaan myös palvelu- ja tuotekehittelyä<br />
ja maakuntaohjelman olevan hallinnollisen ohjausdokumentin lisäksi myös<br />
prosessi / lopputulema, jonka on tarkoitus olla hyödyllinen käyttäjiensä eli sidosryhmien<br />
ja aluetoimijoiden kannalta, myös tällaisen näkökulman huomioiminen koko maakuntaohjelmaprosessissa<br />
on tarpeellista. Erityisen hyödyllistä on yhteiskehittelyyn liittyvä uudenlainen<br />
tapa kehittää konkreettista vuorovaikutusta, jota ministeriöiden ja maakuntien,<br />
samoin kuin maakuntien sisällä eri toimijoiden ja asukkaiden välillä tapahtuu.<br />
5.9 Ennakointi<br />
Arvioinnissa todettiin, että jatkossa huomiota tulisi kiinnittää myös ennakointi- ja tulevaisuustiedon<br />
parempaan keräämiseen, hyödyntämiseen ja systemaattiseen arviointiin.<br />
Kysymys siitä, millaista tietoa tarvitaan ja kuka tietoa kerää, on olennainen koko ohjelmatyönkin<br />
kannalta. Maakunnan liitto ennakointi- ja tulevaisuustiedon kannalta on tärkeä,<br />
samalla kun monia barometri- ja muu erillisselvityksien kerättävä tieto, mm. barometrit<br />
eri kohderyhmille (yritykset, erityisesti pk-yritykset, järjestöt jne.). Kuten aiemmin<br />
todettiin, on ennakointi- ja seurantatiedon systemaattisella hyödyntämisellä myös merkitystä<br />
alueellisen suunnitteluprosessin joustavuuden ja reaktioajan tehostajana.<br />
Seurannan ja arvioinnin tarpeet liittyvät erityisesti ohjelmaseurantaan. Kaikki osallistuvat<br />
maa-kunnat pyrkivät tunnistamaan ja kehittämään seurannan toimintamalleja ja mittareita,<br />
joilla voidaan seurata erityisesti ohjelman toteutumista. Kyse onkin tavoitteiden<br />
muotoilemista tavoilla, jotka mahdollistavat sekä selkeän operationalisoinnin ja seurannan.<br />
Suurin osa maakuntaohjelmien seurannasta tänään liittyy yleisempään aluekehityksen<br />
mittarointiin, mutta sen sijaan itse ohjelman toteuman seurantaan on tarjolla vähemmän<br />
välineitä ja hyväksi todettuja käytäntöjä.<br />
Myös osallistamisessa ja verkostotyössä on oleellista tunnistaa uusia innovatiivisuuden<br />
lähteitä. Kolmoiskierre liitetään aluekehityksen tutkimuksessa ajatukseen yliopistojen,<br />
yritysten ja julkisen sektorin yhteistyön synnyttämästä lisäarvosta aluekehityksen kannalta<br />
(ks. esim. Leydersdorff & Etzkowitz 1998). Siirtymä kolmoiskierteestä nelikierteeseen<br />
sisältää ajatuksen asiakkaiden, palvelujen käyttäjien ja asukkaiden aktiivisemmasta<br />
osallistamisesta mukaan kehittämistyöhön, vertais- ja yhteiskehittämiseen ja uusien palvelumallien<br />
kehittämiseen ja tuotteistamiseen. Uudet trendit, joissa kehittämistyössä korostuu<br />
kysyntälähtöisyys, nopeat testaukset ja näihin ketterämmin ja joustavammin kohdistettavissa<br />
olevat resurssit ovat voimakkaasti mukana kaikissa tarkastelemissamme<br />
maakunnissa. Satakunnassa on kiinnitetty erityishuomiota osallistamiseen ja tähän liittyviin<br />
menetelmiin. Kiinnostus työpajassa kohdistui myös julkisen sektorin vahvistamiseen<br />
ja terävöittämiseen edellytysten luomisessa ja mahdollistamisessa, mm. julkiset hankinnat<br />
ja palveluinnovaatiot. Julkisiin hankintoihin liittyvää koulutusta on toteutettu ainakin<br />
Satakunnassa. Varsinais-Suomessa tarjolla on puolestaan kauppakamarin hankinta-asiamiehen<br />
palvelut.<br />
Keski-Suomen työpajassa työstettiin alueellisen ennakoinnin toimintamalleja ja hyviä<br />
käytäntöjä. Kaikissa maakunnissa tehdään ennakointi- ja tulevaisuustyötä ja tämän työn<br />
linkittäminen maa-kuntaohjelmatyöhön nähdään tärkeänä. Keskeisinä viesteinä kirjattiin<br />
mallintaminen ja tulevaisuuden talousdoktriinien ymmärtäminen ja vaihtoehtoisten tulevaisuuksien<br />
tunnistaminen. Myös omilla toimilla vaikuttaminen korostui keskusteluissa.<br />
Keski-Suomi on ollut aktiivinen ennakointiprosessiensa kehittämisessä ja yhteistyö on<br />
ollut tiivistä mm. maakunnan liiton, Jyväskylän kaupungin ja sairaanhoitopiirin välillä.
74 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Kuvio 9. Keski-Suomen maakunnan ennakointimalli (Lähde: Keski-Suomen liitto)<br />
Jyväskylässä 17.12. kokoontuneessa työpajassa pohdittiin erityisesti sitä, millaista tulevaisuustietoa<br />
kerätään ja käytetään tänään, sekä Keski-Suomessa että muualla Suomessa.<br />
Tulevaisuuden tietotarpeisiin liittyen tunnistettiin monia teemoja (tulevaisuuspuhe ja<br />
nousussa olevat tulevaisuuden arvot ja uudet ajattelumallit, myös uudet doktriinit, poliittiset<br />
kulttuurit ja ideologiat). Muutosta on ilmassa sekä talouden että politiikan alueella.<br />
Työpajassa pohdittiin, miten maakuntaohjelmassa näitä voisi kartoittaa, jäljittää ja hyödyntää<br />
erityisesti nuorempien sukupolvien keskuudessa, sukupolvi Z:n tulevaisuusodotukset<br />
ja arvomaailma lähtökohtana.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
75<br />
Taulukko 20. Alueellisen ennakoinnin toimintamalleja, hyviä käytäntöjä sekä uusia tietotarpeita: 17.12. työpajan<br />
pohjalta<br />
Tulevaisuustieto tänä<br />
Ammattirakenne ja työvoima<br />
Seututietoa laatuna<br />
Tulevaisuuspuhetta eri ryhmissä<br />
Väestörakenne ja ikärakenne<br />
Aluetalouskatsaus<br />
Systemaattinen ennakointitiedon<br />
kerääminen<br />
Toimialakehitys<br />
”Uusi sairaala” -case<br />
PK-barometri<br />
Väestöennusteet (muistaen<br />
samalla, että kasvu ei aina ole<br />
paras mittari)<br />
Koulutuspaikat, tarpeet (osin<br />
historiatietoa)<br />
Yritysbarometri (suhde liikevaihdon<br />
kasvun), myös menneisyystietoa<br />
Seudullinen ennakointityö<br />
(osaaminen, työllisyys),<br />
infrastruktuuri kaupunkivetoisesti<br />
Hyvinvoinnin ja teknologian<br />
rajapinnat osaamisalueina<br />
Pilkahdus.fi – Pirkanmaan<br />
ennakointiportaali, jossa<br />
tunnistetaan ilmiökohtaisia<br />
mahdollisuuksia – esim.<br />
turvallisuus, kunnat,<br />
koulutustarpeet<br />
Epävarmuuden ja epäjatkuvuuden<br />
hyväksyminen myös<br />
tulevaisuus/ennakointityössä<br />
Tulevaisuustiedon<br />
käyttöä muualta<br />
Heikot signaalit ja niiden<br />
kerääminen<br />
Imago- ja<br />
vetovoimaselvitykset<br />
Vantaa (koulutusrakenteen<br />
muutoksen ennakointi)<br />
Sen tunnistaminen, mihin<br />
pystytään vaikuttamaan ja<br />
toisaalta, mihin (suuntaan)<br />
halutaan kehittyä (uhat<br />
mahdollisuuksiksi?)<br />
Joukkoistettu ennakointi<br />
(Suomi24,<br />
kansalaisfoorumit)<br />
Työkalujen<br />
monipuolistaminen<br />
Ennakointitiedon<br />
vaikuttavuuden arviointi<br />
”Tulevaisuushuoneet”<br />
Teknologiainnovaatioiden<br />
vaikutukset arvoihin,<br />
työelämään, arkeen -><br />
sosiaaliset innovaatiot<br />
Nuorten tulevaisuusraadit<br />
(lukiolaiset esim.), joilta<br />
kysytään sitä, millaista<br />
työelämää haluaa, missä<br />
ajattelee tekevänsä työtä<br />
jne. - jatkuva benchmarking<br />
Uudet tietotarpeet<br />
Tulevaisuuden työllisyys<br />
Luovuuden ennakointi<br />
Tulevaisuuspuhe<br />
Talouspolitiikan vallitsevat uudet doktriinit ja sen<br />
paikalliset/ alueelliset vaikutukset<br />
Epäjatkuvuustietoa (mustat joutsenet,<br />
skenaariotyö)<br />
Lyhyen aikajänteen ennakointi, kevyemmät<br />
skenaarioprosessit<br />
Arvojen muutokset, esim. Mitä tulee<br />
edustuksellisen demokratian jälkeen? Millainen on<br />
uusi poliittinen kulttuuri (teemoja kuten ”Politiikan<br />
paluu politiikkaan”, ”miten käyttäytyy nukkuvien<br />
puolue”, ”mitä konsensus-Suomen jälkeen”…)<br />
Ennakointitiedon hyödyntäminen viestinnässä<br />
Ennakointitiedon analyysi yli rajojen -><br />
tulevaisuuskuva<br />
Seudullisen ennakointitiedon avaaminen<br />
maakunnallisesti (tulevaisuuskuva, yhteinen<br />
maakuntavisio)<br />
Muutaman asian valinta, visio, johon pyritään,<br />
vaikka ei 100% tiedetä täsmälleen mitä tulossa on<br />
Valikoidumpi mittaristo: työpaikat mittari 1,<br />
positiiviset mittarit negatiivisten sijaan<br />
Maakunnan ulkopuolinen tieto/ kv. liikehdinnän<br />
vaikutus, mitä opittavissa maailmalta?
76 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
6. SUOSITUKSET SUUNNITTELUUN, TOTEUTUKSEEN<br />
JA SEURANTAAN<br />
Arvioinnin yleisenä johtopäätöksenä on, että maakunnallisen suunnittelujärjestelmän<br />
toivotaan jatkossakin säilyttävän ohjaavuutensa (ja mahdollisesti terävöittävän tätä<br />
erityisesti budjettiohjaavuutta vahvistamalla), mutta samanaikaisesti kehittyvän avoimempaan<br />
ja vuorovaikutteisempaan suuntaan. Samalla yhtenä keskeisenä peruskysymyksenä<br />
nousee esiin se, mitä tulee ohjelmalähtöisen kehittämispolitiikan jälkeen? Tätä<br />
kysymystä on pohdittu jo vuosia ja vakavasti otettavaa kilpailijaa ohjelmamuotoiselle<br />
kehittämispolitiikalle ei ole syntynyt EU:ssa eikä kansallisesti. Ajatusharjoituksena on<br />
kuitenkin hyödyllistä arvioida ohjelmalähtöisen toimintapolitiikan hyötyjä ja haittoja, rajoitteita<br />
ja mahdollisuuksia. Vallitsevia toiminta- ja ajatusmalleja on myös hyödyllistä kyseenalaistaa<br />
ja etsiä niille vaihtoehtoja.<br />
Nykyisen ohjelmallisen maakuntakehittämisen mallin etuihin kuuluu sen kattavuus ja selkeys:<br />
tietyn ohjelmallisen (ja tätä kautta myös tietyn juridisen ja rahoituksellisen aseman<br />
omaavan) viitekehyksen puitteissa tehdään valintoja siitä, mihin halutaan keskittyä, mitä<br />
tavoitteita edistetään ja millä toimenpiteillä. Viime kädessä ohjelmatyön rakenne on kuitenkin<br />
enemmän ”toivottavalla asiantilalle” pohjautuva ja lisäksi hallinnollisesti ja toimijakentän<br />
kannalta helposti lukkiutuva: toimijat asemoituvat puolustamaan omia intressejään,<br />
kukin organisaatio omaa tietyn virallisen aseman, jonka puitteissa tavoitteitaan<br />
edistää ja ohjelmallisen kehittämisen kokonaisuudesta vastataan hallinnollisesti ja suunnitteluteknisesti<br />
enemmänkin kuin fasilitoitavasti ja mahdollistavasti. Tämä turvaa edustuksellisuuden<br />
ja myös asiantuntijuuden / asiantuntevuuden ohjelmatyössä, mutta saattaa<br />
jättää toisia arvoja vähäisemmälle huomiolle (esimerkiksi sosiaalinen innovatiivisuus,<br />
osallistavuus, rohkeus ja riskinotto). Pahimmillaan kukaan ei kyseenalaista tehtäviä valintoja<br />
tai kyseenalaistaja vaiennetaan yhtenäisyyden nimissä.<br />
Yksi vaihtoehto, josta tiettyjä osia tai elementtejä on nykyiseenkin ohjelmalähtöiseen<br />
malliin välittynyt, on sopimuksellinen tai neuvottelumenettelyille perustuva malli, jossa<br />
sitoudutaan tiettyyn tavoitteisiin ja toimenpiteisiin ja niiden resursoimiseen hallinnontasojen<br />
välillä. Sopimuksellinen malli on potentiaalisesti vahvemmin delegoiva ja hajauttava<br />
hallinnon sisällä, varsinkin mikäli sopimuksella annetaan tiettyjä suurempia budjettikokonaisuuksia<br />
alueelliselle tasolle keskushallinnon budjetista. Alueellisesti vastuunotto<br />
edellyttää myös rahoituksellisen viitekehyksen puitteissa tiukempia valintoja niistä asioista,<br />
joiden edistämiseen / toteuttamiseen sitoudutaan. Rakenteen sisällä sopimusjärjestelyt<br />
varioivat sen suhteen, sitoudutaanko ennen muuta resurssien suuntaamiseen,<br />
allokointiin ja siirtoihin (ns. ”transactional contracting”) vai käytänteiden ja toimintamallien<br />
määrittelyyn (ns. ”relational contracting”). Sopimuskäytännöissä voi olla elementtejä<br />
molemmista, mutta koordinaatiorakenteena ne edellyttävät eri asioita: transaktiosopimuksellisuus<br />
sisältää erityisesti rahoituksellisia kannusteita ja näiden hallinnointia<br />
(mahdollisesti hyvinkin ylhäältä alas suuntautuvassa vuorovaikutuksessa), kun taas relationaalinen<br />
sopimusmalli on nimensä mukaisesti vuorovaikutteisempi ja neuvottelumuotoinen.<br />
34<br />
Kuten innovaatiokeskittymien kohdalla on viime vuosina korostettu, onnistuneiden innovaatioympäristöjen<br />
ja kaupunkiseutujen taustalla vaikuttaa usein toimiva strateginen<br />
prosessi, jossa sekä yksilö- että organisaatiotaso on huomioitu ja jossa sekä asiantuntijaorganisaatiot<br />
että erilaiset käyttäjäyhteisöt ja toimijaryhmät ja jopa yksittäiset kansalaiset<br />
voivat tehokkaasti osallistua ja tuoda omia näkemyksiään suoraan ohjelman<br />
valmisteluun ja toiminnan toteutukseen sen sijaan, että ohjelmallinen kehittämistyö on<br />
ulkoistettu asiantuntijaorganisaatiolle ja suunnittelujärjestelmälle. Osallistuvan suunnittelun<br />
ja innovatiivisen hallinnon rinnalla ohjelmatyössäkin nousee esille enenevässä määrin<br />
uudenlainen, avoimempi ja osallistavampi toimintamalli, jota voidaan kuvata alla olevan<br />
34<br />
Ks. esim. OECD (2007): Linking Regions and Central Governments: Contracts for Regional Development.<br />
Paris: OECD.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
77<br />
mallin mukaisesti, joka kiteyttää osaamiskolmion ideaalin eli koulutuksen, tutkimuksen ja<br />
innovaation välisen vuorovaikutuksen mallin.<br />
Toimijakentän näkökulmasta kyse on siirtymästä edustuksellisuudesta osallistavuuteen.<br />
Parhaita ideoita haetaan sieltä missä niitä sitten onkin, myös palveluiden käyttäjien ja<br />
yksilöiden ja joukkojen keskuudessa, ei ainoastaan asiantuntijaorganisaatioissa tai suunnittelurakenteen<br />
sisällä. Alueellisen innovaatiojärjestelmän kannalta kyse on alla olevan<br />
kuvan mukaisesta kokonaismallista, jossa vuorovaikutus on aiempaa monimuotoisempaa<br />
ja avoimien prosessien ja vuorovaikutuksen mahdollisuudet entistä suuremmat.<br />
Hankkeen aikana käytetty termi oli ennakoiva maakuntasuunnittelu. Tämä pitää sisällään<br />
sekä maakuntaohjelman että suunnitelman tiiviimmän yhteen nivomisen, ennakoivien<br />
menetelmien ja toimintamallien edelleen vahvistuvan käytön, vertailuanalyysien valikoivan,<br />
mutta rohkean toteuttamisen jne. Ennakoivan maakuntasuunnittelun osatekijät on<br />
koottu seuraaville sivuille.<br />
Tällainen toimintamalli ja ajattelun avaaminen on selvästi jo tapahtunut ja sen aktiivinen<br />
ja tehokas hyödyntäminen on tärkeä nivoa myös osaksi yhteistyökumppanien ja verkostojen<br />
johtamista, mm. liittyen alueellisen innovaation toimijakenttään, jota on kuvattu tiivistetysti<br />
alla.<br />
Kuvio 10. Alueellisen TKI-toiminnan verkosto, yleinen malli<br />
Lähde: Lähteenmäki-Smith, Viljamaa ja Auri 2012.<br />
Strategiaprosessin avaaminen ulospäin tällaisessa prosessissa voidaan kiteyttää myös<br />
palvelu-muotoilun termistöllä, jolloin osallistavasta (asiantuntijalähtöisestä) suunnittelusta<br />
edetään avoimempaan yhteissuunnittelun malliin, jossa ”joukkojen viisautta” ja<br />
käyttäjien ideoita, kokemuksia ja palautetta hyödynnetään, kootaan ja seurataan systemaattisesti.<br />
Tämä otetaan huomioon jo suunnittelutyön alkuvaiheessa (osallistavilla<br />
ja avoimilla suunnittelu- ja ideointimenettelyillä) ja voimavaroja kohdistettaessa (esim.<br />
osallistuvan budjetoinnin kautta osa resursseista voidaan suunnata kansalaisten / kunta-
78 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
laisten / palvelun käyttäjien) vuorovaikutteisissa prosesseissa esiin nostamien toiveiden<br />
mukaisesti, myös suoraan toimeenpanomalliin turvaten sen sijaan, että suunnitteluhierarkiassa<br />
vastuutetaan tietyt tahot pidemmällä prosessilla projektoimaan, rekrytoimaan<br />
ja toimenpiteet toteuttamaan. 35<br />
Tämä tuo myös arviointiin ja seurantaan oman haasteensa: jo nykyisellään haasteelliseksi<br />
koettu vertailukelpoisen ja systemaattisen seurantatiedon koostaminen edellyttää<br />
myös (palvelujen) käyttäjien, kuntalaisten ja kansalaisten kokemuksellisen tiedon ja palautteen<br />
keräämistä ja hyödyntämistä. Toisaalta systemaattisen ja suunnitelmallisen seurannan<br />
ja arvioinnin yhdistäminen toimintamalleihin, joissa luovuuden ja sattumanvaraisten<br />
kohtaamisten ja epävarmuuden sietämisen edistäminen yhtä aikaa on haastava<br />
yhtälö. Sen tunnistaminen, mikä kumpaakin asennetta ja toimintatapaa kulloinkin edellyttää<br />
on ohjauksen tärkeitä ydinkohtia.<br />
6.1 Älykäs ennakoiva maakuntasuunnittelu<br />
Arvioinnin aikana muodostunut käsitys maakuntasuunnittelun ja ohjelmatyön muutostarpeista<br />
on kanavoitu ideaan “älykkäästä ennakoivasta maakuntasuunnittelusta”. Tällainen<br />
suunnittelu on luonteeltaan:<br />
1. Jatkuvaa ja itsekorjautuvaa: luotaa keskeytyksettä käynnissä ja syntymässä olevia<br />
(erityisesti globaaleja) kehityskulkuja ja tulkitsee niitä alueen potentiaalisten menestysedellytysten<br />
kannalta. Tapahtuu määräajoista ja ohjelmasykleistä ja -kausista riippumattomana<br />
ja on avoin ja joustava uusien ulkoisten herätteiden suhteen, mistä<br />
nämä sitten tulevatkin. Korjausliikkeet ja pienet asteittaiset muutokset ovat sekä mahdollisia<br />
että toivottavia.<br />
2. Vaihtoehtoisille tulevaisuuksille altista: suunnittelua, joka tunnistaa eri kehityskulkuja<br />
ja niiden seurauksia yksilöiden, organisaatioiden, yhteisöjen ja liiketoiminta-alueiden<br />
kannalta. Suunnittelu ei ripustaudu etukäteen määrättyihin näkökulmiin tai yhden tavoitemaailman,<br />
kehityskuvan tai -ideaalin edistämiseen (kuten alueellinen erikoistuminen),<br />
vaan on luonteeltaan avoin ja varautuu ja sopeutuu erilaisiin mahdollisiin toteutumiin.<br />
3. Vuorovaikutteista: hyödyntää eri tahojen näkemyksiä tulevaisuuden mahdollisuuksista<br />
muun muassa yhteiskehittelyn ajatusten ja käytännön menetelmien pohjalta. Nykyisessä<br />
suunnittelukulttuurissa voi sanoa yleisemminkin olevan vahvistumassa käyttäjäkeskeisempi<br />
suuntaus, jossa suunnittelussa hyödynnetään sekä palveluiden käyttäjien,<br />
kansalaisten, yhteisöjen näkemyksiä. Ennakoivan suunnittelun ideaali ei usko yhteen<br />
kaikille samanlaisena näyttäytyvään visioon, vaan luo tulkintaa kehityskuluista moniäänisyys<br />
ja ristiriitaisuuskin hyväksyen. Suunnittelussa käytetään hyväksi erilaisia yhteiskehittelyn,<br />
osallistuvan budjetoinnin, joukkoistamisen (hankintojen ja investointien)<br />
sekä testaukset ja pilotoinnin uudenlaisia ratkaisuja.<br />
4. Mahdollisuuksia etsivää: etsii reittejä myönteisinä näyttäytyviin tulevaisuuksiin, tunnistaa<br />
potentiaaleja ja toimijoille yhteisen tekemisen kohteita; hahmottelee toimenpiteitä<br />
ja kokeiluja joilla voi menestyä erilaisissakin tulevaisuuden maailmoissa. Osa<br />
näistä liittyy suuriin yhteiskunnallisiin haasteisiin kuten hiilineutraaliuteen, ilmastomuutokseen,<br />
ikääntymiseen jne., joiden pohjalta suunnitellaan ja testataan uudenlaisia ratkaisuja,<br />
joiden lopulliset hyödyt ja käyttötarkoitukset ovat osin vielä tuntemattomia<br />
(vielä tuntemattoman ja vaikeasti kuviteltavissa olevan tulevaisuuden verhon takana).<br />
5. Haluttua tulevaisuutta todeksi tekevää: kytkeytyy päätöksentekoprosesseihin, aktivoi<br />
konkreettisin toimin toimimaan haluttujen kehityskulkujen vahvistamiseksi ja ei-toivottujen<br />
torjumiseksi<br />
35<br />
Somerville, M.M. and Harlan, S. (2008), “From information commons to learning commons and learning spaces:<br />
an evolutionary context”, in Schader, B. (Ed.), Learning Commons: Evolution and 36Collaborative Essentials,<br />
Chandos Publishing, Oxford, pp. 1-36.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
79<br />
Kuvio 11. Ennakoivan maakuntasuunnittelun malli<br />
Arvioinnissa on käytetty ulkopuolisena asiantuntijaresurssina Cardiffin yliopiston Professorin<br />
Phil Cookea (Research Professor of Regional Development, Director, Centre for<br />
Advanced Studies, University of Wales, Cardiff), joka kommentoi osana loppuraportointia<br />
alustavaa versiota ennakoivaa maakuntasuunnittelua käsitelleestä muistiosta.<br />
Hänen ensimmäinen huomionsa tässä yhteydessä liittyi liittyy avoimen, joustavan ja<br />
vuorovaikutteisen suunnitteluideaalin ajankohtaisuuteen. Tällainen malli on ajan hengen<br />
mukainen kolmessakin suhteessa:<br />
1. Alueellinen joustavuus, muutosten sietokyky (“Regional Resilience”): Joustavuus ei<br />
puolla alueellista erikoistumista vastauksena aluekehitykseen. Useimmat aluesuunnittelijat<br />
ja aluekehityksen ja aluetalouden asiantuntijat tunnistavat liiallisen erikoistumisen<br />
yhtenä aluekehityksen keskeisenä ongelmatekijänä (~”yhden tehtaan keskukset”).<br />
Liiallinen voimavarojen keskittäminen johtaa yhden sektorin ylikorostumiselle perustuvaan<br />
monokulttuuriin, jotka ovat erityisen herkkiä ulkopuolisille shokeille ja kykenevät<br />
hyvin rajatussa määrin joustavuuteen ja korjausliikkeisiin, jotka ovat tarpeen globaalin<br />
talouden ja toimintaympäristön muutoksissa. Taloustieteilijät, joiden näkemysten<br />
pohjalle ”smart specialisation” pohjautuu ajattelevat aluetaloudetta liian lineaarisesti,<br />
vertikaalisesti ja top-down –suuntaisesti, teollisuudenaloista, toimialoista tai klusterit<br />
muodostuvina kokonaisuuksina.<br />
2. Alueellisen kaikupohjan organisointi foorumimuotoon (”Regional Sounding Board”):<br />
Taloudellisen ja organisatorisen monimuotoisuuden hyödyntämiseksi on tärkeää<br />
luoda myös virallisia prosesseja, joihin alueellinen monimuotoisuus ja monipuolisuus<br />
pystytään kanavoimaan. Tällaisissa puolivirallisissa foorumeissa eri tahot voivat<br />
kokoontua, keskustella ja vaihtaa avoimesti näkemyksiään. Tällainen foorumi on parhaimmillaan<br />
riittävän fokusoitu sisällöltään, tulevaisuussuuntautunut ja sille on mää-<br />
36<br />
Ks. mm. Inkinen, Sam (2012). Designing Services: Challenges of Creativity, Serendipity, and Open Innovation. In<br />
Kuosa, Tuomo & Westerlund, Leo (eds.). Service Design: On the Evolution of Design Expertise. Lahti University of<br />
Applied Sciences Series A, Research reports, part 16, pp. 83—99.
80 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
ritelty selkeä kanava ja tapa vaikuttaa myös päätöksentekoon. Tällaisella foorumilla<br />
tulisi olla edustajia kaikista alueen kehityksen kannalta tärkeistä taloudellisista ja organisatorista<br />
yhteenliittymistä. Se on kuitenkin rooliltaan samalla kertaa (sisällöllisesti,<br />
temaattisesti) fokusoidumpi ja avoimempi (roolina ei ainoastaan tehdä päätöksiä,<br />
vaan myös tuottaa näkemyksiä ja tulevaisuustietoa) kuin nykyisessä järjestelmässä sinänsä<br />
hyvin toimineiden virallisfoorumien kuten maakunnan yhteistyöryhmän (MYR).<br />
MYR voisi toimia enemmänkin näiden foorumien toimeksiantajana, tunnistettujen tietotarpeiden<br />
ja muutosvoimien tarkemmaksi kartoittamiseksi.<br />
Phil Cooke on hahmotellut mallia, jossa TE-keskukset, maakunnan liitto, seudulliset kehittämiskeskukset<br />
jne. virallistahot muodostavat toisen osan tällaisesta foorumista ja<br />
toisen osan muodostavat riippumattomat kehitysorganisaatiot ja toimijat kuten teollisuuden<br />
ja elinkeinoelämän edustajat, yliopistot ja tutkimusorganisaatiot, sairaanhoitopiirit<br />
jne. Foorumien tulisi kyetä myös kanavoimaan erilaisten käyttäjäyhteisöjen ja kolmannen<br />
sektorin voimavaroja ja osaamista. Arvioinnin aikana esille nousseet ajatukset<br />
mm. maakunnasta pois muuttaneiden ja kansainvälisissä tehtävissä toimivien yritysjohtajien<br />
ja asiantuntijoiden kanavoimisesta tulevaisuustyön voimavaraksi ovat tässä<br />
kiinnostavia. Temaattisista tietotarpeista riippuen myös kolmannen sektorin toimijat,<br />
kuluttaja- ja käyttäjäyhteisöt jne. epävirallisemmat toimijaryhmät on hyvä organisoida<br />
tällaiseen tulevaisuustyöhön, samoin ikääntyneet ja nuoriso. Yhteisen päiväjärjestyksen<br />
ja työohjelman muodostamisessa voidaan käyttää kattotermejä kuten ”alueellinen<br />
innovaatiopotentiaali”, ”alueellisen elinvoiman eväät”, ”alueellisen yrittäjyyden vahvistaminen”,<br />
”alueellinen osaaminen” tai ”vihreä aluestrategia” jne., joiden ympärille tapaamiset<br />
ja yhteinen ajatustenvaihto voidaan organisoida, riittävän joustavasti mutta<br />
silti johdonmukaisesti ja jatkuvasti (esim. temaattisten tapaamisten suunnittelu peräkkäisinä<br />
ketjuina, foorumisarjoina).<br />
3. Alueelliset politiikkamoduulit (“Regional Policy Modules”): Em. ajatusfoorumin<br />
tulisi tunnistaa selkeitä ja konkreettisia moduuleja aluekehityspolitiikan kehittämiseksi.<br />
Moduulien kokoaminen temaattisiksi sarjoiksi mahdollistaa uutta luovien<br />
sisältöjen ja yhdistelmien tunnistamisen aluekehityksen käyttöön kulloinkin<br />
ajankohtaisimmista teemoista, tarvelähtöisesti. Foorumi toimii myös eräänlaisena<br />
sparrauskumppanina ja laadunvarmennuksen välineenä, sillä tällaista prosessia voidaan<br />
tietoisesti ja johdonmukaisesti hyödyntää mm. ideoiden ja käytäntöjen yhdistelemiseksi<br />
tavoilla, jotka riittävän ajoissa tunnistavat mahdolliset ristiriitaisuudet ja liiallisen<br />
epämääräisyyden alueellisten tavoitteiden muotoilussa. Samoin sidosryhmien<br />
edustajat voivat toimia katalyytteinä, mekanismeja ja uudenlaista tavoitteellista toimintaa<br />
synnyttävinä ulkopuolisina tekijöinä vuorovaikutteisissa prosesseissa, jotka<br />
ovat jatkuvia ja säännöllisiä.<br />
Malliin liittyy myös ajatus poikittaisuudesta, rajat ylittävyydestä (“transversality”), jossa<br />
huomioidaan että tärkeimmät hyvät käytännöt ja uudistamisen edellytykset syntyvät<br />
erilaisten toimijoiden vuorovaikutuksesta. Kullakin prosessin osapuolella on<br />
osaamista, tietoa ja kokemusta tietyistä alueellisen osaamisen ulottuvuuksista, mutta<br />
kenelläkään ei ole kokonaistietoa tai kokonaiskuvaa. Tällöin kukin taho edustaa tiettyä<br />
itsessään merkityksellistä osaa alueellista asiantuntemusta, joiden merkitys hahmottuu<br />
vasta kokonaisuuden osana. Tämä korostaa modulaarisen rakenteen hyödyllisyyttä:<br />
kukin voi tuoda oman osaamisensa, näkemyksenä ja kokemuksensa yhteiseen prosessiin,<br />
jossa ei pyritä kerralla kattamaan liian suuria kokonaisuuksia, vaan haetaan<br />
vastauksia rajatumpiin kysymyksin kerralla ja kokonaisuus muodostuu suuremmaksi<br />
kuin osiensa summa.
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
81<br />
Kuvio 12. T-malli Phil Cookea mukaillen<br />
Tällaisen prosessin kokonaisrakenne voitaisiin koota alueellisen tulevaisuussalkun muotoon,<br />
jossa on aihioita ja konkreettisia toimenpiteitä sekä lyhemmän että pidemmän<br />
tähtäimen politiikkatoimenpiteiden kehittämiseksi. Alueelliseen osaamiseen perustuva<br />
kokonaissalkku tekee alueellista asiantuntijuutta ja laajempia tietotarpeita näkyväksi, samalla<br />
kun se voi myös edistää alueellisten vastauksien ja jatkokysymyksien tunnistamista<br />
liittyen suuriin yhteiskunnallisiin haasteisiin (paikalliset ja alueelliset esimerkit liittyen<br />
kysymyksiin kuten pohjoinen ilmasto ja ympäristö, kestävä energia, kulttuurien vuoropuhelu,<br />
terve arki kaikille, oppiminen ja osaaminen mediayhteiskunnassa, väestön ja yksilön<br />
ikääntyminen, alueellinen yrittäjyyden tukeminen).<br />
Nykyisellään maakunnissa toteutetaan tämän tyypistä toimintaa ennakointifoorumien ja<br />
–kamarien puitteissa, joskaan näissä ei ole aina suoraa linkkiä tai pohdinta siihen, miten<br />
tuotoksia hyödynnetään päätöksenteossa ja ulkopuolisten näkemysten mukaan tuominen<br />
ei ole tyypillistä, vaan prosessit ovat usein maakunnan sisäisesti organisoituja<br />
6.2 Toimenpidesuositukset maakuntien liitoille<br />
Maakunnan liitoille voi arvioinnin pohjalta suositella rohkeampaa ja aktiivisempaa<br />
otetta. Maakunta voi rakentaa oman ”sounding board” -toimintamallinsa, jossa hyödynnetään<br />
aktiivisemmin myös ulkopuolista asiantuntijuutta ja kansainvälistä vertailunäkökulmaa.<br />
Maakuntaohjelma voi olla lakisääteinen ”velvoite”, mutta sen käyttö ja<br />
lisäarvo maakunnan yhteisen näkemyksen, vision ja strategian sekä eri kehittämisresurssien<br />
yhteen kokoajana on huomattava. Ohjelmaa käytetään jo nykyisellään monissa eri<br />
suunnittelu- ja päätöksentekoprosesseissa, mutta sen potentiaalia ja käyttäjäystävällisyyttä<br />
voisi entisestään parantaa tarkemmin pohtimalla sen käyttötarkoituksia ja -yhteyksiä,<br />
tähän liittyviä viestintä- ja ilmaisutapoja sekä osallistamista ja seurantaa.<br />
Elinkeinoelämä on saatava kehitystyöhön mukaan, sekä maakunnan sisältä että ulkopuolelta.<br />
Yritykset, järjestöt ja maakunnan ulkopuolisten toimijoiden huomioiminen<br />
nousevat esille viestinnän ja verkostotoiminnan kohderyhmillä. Joissakin maakunnissa<br />
pohdittiin myös asiakas- ja sidosryhmätiedon keräämistä ja hyödyntämistä, erityi-
82 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
sesti liittyen maakuntien verkostoihin maan rajojen ulkopuolella. Viestinnässä on myös<br />
keskeistä nostaa esiin maakuntaohjelmien merkitys eri suunnittelu- ja päätöksentekoprosessien<br />
sekä eri sidosryhmien kannalta nykyistä kiteytetymmin ja käytännönläheisemmin.<br />
Rahoittajayhteistyö konkretisoituu rahoituspäätöksissä ja ohjauskäytännöissä, joita<br />
maakunnan liiton on osaltaan selkeytettävä. Foorumityön ja verkostonhallinnan lisäksi<br />
maakunnan liiton tulee huomioida tiivis yhteistyönsä ELY-keskusten kanssa. <strong>Maakuntaohjelman</strong><br />
linkittäminen ELYjen tulosohjaukseen ja strategiseen suunnitteluun on tärkeä<br />
prosessi, vaikka maakuntien liitot suhtautuvatkin varauksella ohjelmallisen ohjauksen<br />
toimivuuteen tässä tapauksessa.<br />
Maakunnan liiton tulee turvata maakunnallisen ohjelmaprosessin avoimuus ja osallistavuus.<br />
Prosessin omistajana ja valmistelun fasilitoijana maakunnan liitolla on tärkeä<br />
rooli vuoropuhelun organisoimisessa ja mahdollistamisessa maakunnan sisällä. Tässä<br />
prosessissa maakunnan liitto voi käyttää erilaisia vuorovaikutteisia menetelmiä pyrkiessään<br />
turvaamaan eri tahojen aktiivisen roolin, mutta jalkautua myös itse, resurssiensa<br />
sallimissa puitteissa, hakemaan näkemyksiä ja välittämään tietoa maakuntaohjelmasta.<br />
Myös kuntalaisten ja maakunnan asukkaiden näkemysten huomioiminen, mm. sosiaalista<br />
mediaa hyödyntäen on oleellista, kattaen koko maakuntalaisten kirjon: yhtä paljon nuorten<br />
ja ikääntyneiden, maahanmuuttajien, yritysten ja luottamushenkilöiden moninaiset<br />
näkökulmat ja tarpeet tulee saada mukaan prosessiin.<br />
Kansallisesti maakunnan liitto on avainasemassa luottamuksen rakentamisessa ja<br />
vuorovaikutuksen vahvistamisessa. Vuorovaikutus sekä oman verkoston että ulkopuolisten<br />
verkostojen välillä edellyttää myös aktiivisempaa otetta ministeriöiden (erityisesti<br />
TEM:n) suuntaan. Myös eduskunnan (oman maakunnan kansanedustajat ensisijaisesti)<br />
aktivoiminen ”sounding board” -tyyppiseen toimintaan on maakunnalle luontainen rooli.<br />
Maakunnan liitoilla on aluekehittämistä maakuntatasolla koordinoivana tahona myös<br />
luonteva rooli vastata maakuntaohjelman (sekä laajemminkin aluekehittämisen) seurantajärjestelmän<br />
kehittämisestä ja koordinoinnista. Vaikutuslogiikan selkeyttäminen<br />
ja yhteisten mittarien työstäminen tapahtuu luontevimmin TEM:n kanssa yhteistyössä.<br />
Vaikka itse seurantatieto tulee käytännössä useista eri lähteistä, on maakuntien liittojen<br />
rooli olennainen tietotarpeiden ja tiedonkeruun määrittäjänä. Seurantajärjestelmän<br />
sisällöllisen kehittämisen osalta olisi suositeltavaa, että seurantajärjestelmä kattaisi indikaattoreita<br />
kolmelta eri tasolta: yleistä aluekehitystä ja alueen suhteellista asemaa kuvaavat<br />
mittarit (konteksti-mittarit), aluekehittämisen tavoitteita ja painopisteiden niiden<br />
suhteen tapahtuvaa kehitystä kuvaavat mittarit (tulokset) sekä toimenpiteiden aikaansaannoksia<br />
kuvaavat mittarit (tuotokset).<br />
Ohjelman valmisteluun ja resursointiin liittyvä neuvotteluprosessi on koettu riittämättömäksi<br />
ja tästä syystä sen käyttöä tulisi harkita erityisen tarkasti. Neuvotteluyhteyden<br />
ja konkreettisten avausten tekemisessä ministeriöiden, erityisesti TEM:n suuntaan<br />
maakunnat ovat toimineet aktiivisesti vieden konkreettisia ja toteuttamiskelpoisia<br />
ehdotuksia yhteiseen pöytään. Tämä vastavuoroisuudelle ja tasapuolisemmalle kumppanuudelle<br />
pohjautuva toimintamalli nähdään hyödyllisenä tapana toimia, perinteisen alhaalta<br />
ylös suuntautuvan edunvalvontaroolin sijaan (tai joissakin tapauksissa sen rinnalla).<br />
Ennakointityön koordinoinnissa maakunnilla tulee olla jatkossakin vahva rooli ja vertaisoppiminen<br />
on tässä tarpeen. Tulevaisuussuuntautuneisuudessa maakunnat ovat jo<br />
tehneetkin ansiokasta työtä, muun muassa Pirkanmaan skenaario-orientoitunut suunnittelumalli<br />
ja Keski-Suomen ja muiden maakuntien aktiivinen ennakointityö ovat tärkeitä<br />
avauksia. Toiminnan kehittämisessä ja uusien menetelmien käyttöönotossa on kuitenkin<br />
edelleen paljon tehtävää. Yksi tärkeä kokonaisuus on kuntalaista ja palvelunkäyttäjää,
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
83<br />
erityisesti nuorempaa polvea ja heidän tarpeitaan paremmin kuuleva ennakoinnin kehittämisen<br />
prosessi, johon liittyen raportissa on kuvattu monia Keski-Suomen työpajassa<br />
esiin nostettuja ajatuksia. Temaattinen ennakointi yli maakuntarajojen on yksi keino vahvistaa<br />
ennakointiosaamista.<br />
6.3 Toimenpidesuositukset ohjelmakumppanuudelle (ja sen eri osapuolille)<br />
”Sounding board” -idean konkretisointi ja käytännön toiminnalliseksi tekeminen<br />
edellyttää laajaa kumppanuutta ja tiivistä vuorovaikutusta. Arvioinnin valossa kaikkien<br />
osapuolten aktiivista panosta tarvitaan ja erityisesti menetelmälliset uudet käytännöt<br />
ja ideat ovat tervetulleita. Kenties eniten odotuksia kohdistuu maakuntien liiton<br />
tärkeimpään alueelliseen kumppaniin eli ELY:yn. Myös seudullisten kehitysyhtiöiden, oppilaitosten<br />
ja alueellisten ja alueelta alkunsa saaneiden yritysten roolia vuoropuhelussa<br />
ja avoimessa ideanvaihdossa tulee vahvistaa. Dialogikin edellyttää aktiivista fasilitointia<br />
ja mahdollistajaa ja maakunnasta riippuu, kuka on oikea taho tästä roolista vastaamaan.<br />
Prosessin kannalta saattaa olla hyödyllistä asettaa vakiintuneen kumppanuuden ulkopuolinen<br />
taho tätä vastuuta kantamaan. Esimerkiksi alueen yrityksiä ja yritysjohtajia tai<br />
yliopistojen aktiivisia toimijoita voisi hyödyntää tässä roolissa aktiivisemmin.<br />
6.4 Toimenpidesuositukset Työ- ja elinkeinoministeriölle<br />
Lainsäädännöllinen uudistaminen tapahtuu ensisijaisesti TEM:n johdolla. TEM:n on<br />
syytä tehdä tämä prosessi mahdollisimman avoimesti ja eri tahoja kuunnellen. Maakunnallisen<br />
suunnittelujärjestelmän kehittäminen ja uusien ideoiden kartoittaminen tässä<br />
suhteessa on erityisesti TEM:n vastuulla. Aluekehityslain uudistamisessa tulisi tehdä<br />
vaikutusarviointi, jolla kartoitetaan nykyisen lainsäädännön toimivuutta ja siinä tehtyjen<br />
muutosten ja uudistusten vaikutuksia eri toimijoiden roolien sekä kustannusten näkökulmasta.<br />
Vaihtoehtoisten toimintamallien ja skenaarioiden tunnistaminen auttaisi vaihtoehtojen<br />
avointa pohdintaa.<br />
Monesta virkamieslähteestä ja käytännön hankekokemuksista välittyy kuva, että ministeriöiden<br />
keskinäinen yhteistyö ei toimi. Ministeriöiden tulisi päästä parempaan ja tiiviimpään<br />
vuoropuheluun maakuntien kanssa. Ministeriöiden edustajat voisivat kenties<br />
sekä huomioida että osallistaa aluetasoa paremmin omassa ennakointi- ja suunnittelutyössään.<br />
Tätä kautta ministeriöön välittyisi nykyistä paremmin se, mitä maakunnat<br />
tarvitsevat. Nykyinen myös valtionhallinnossa laajasti käytössä oleva tulosohjausmalli<br />
mahdollistaa parhaimmillaan varsin laajan toimintavapauden tavoitteisiin liittyvien toimenpiteiden<br />
organisoinnin suhteen. Tätä mahdollisuutta ei välttämättä ole nykymuotoisessa<br />
sektoriohjauksessa riittävästi hyödynnetty.<br />
TEM:n on vahvistettava rooliaan vuorovaikutusohjauksessa, sekä maakuntien että<br />
muiden ministeriöiden suuntaan. Ministeriöiden välisen dialogin parantaminen sekä eri<br />
sektoriministeriöistä maakunnille tulevien, ristiriistaisen viestien vähentäminen ovat tärkeitä<br />
viestejä maakunnallisen kehittämisen turvaamisessa.<br />
TEM:n on hyödyllistä vapauttaa resursseja ja osaamista antamalla alueellisille toimijoille<br />
lisää vastuutta kehityksestään. Haastatteluissa ja työpajoissa suuria odotuksia<br />
kohdistuu ministeriöiden toimintatapoihin ja valmiuteen kuunnella maakuntien toimijoita<br />
ja antaa heille mahdollisuuksien rajoissa myös enemmän vastuuta ja vapautta toimia.<br />
Valtionhallinto ja valtion aluehallinto voisivat myös paremmin hyötyä aluetason / maakuntien<br />
osaamisesta, ennakoinnista ja kehittämisestä mikäli ottaisivat aktiivisempaa ja<br />
avoimempaa roolia ja siirtyisivät rohkeasti ”harmaalle” alueelle ja myös ottamaan riskiä<br />
tarpeen mukaan. Vain vuorovaikutuksella ja jatkuvalla dialogilla toimijat oppivat ymmärtämään<br />
toistensa toimintakulttuuria ja ajattelutapaa. Keski-Suomessa on tässä suhteessa<br />
koettu hyväksi MYR:ssä perustettu yrityselämän kehittämisryhmä, jossa on syntynyt<br />
paljon hyviä ideoita. Haastatteluissa epäiltiin, että aluetasolla ei ole riittävästi rohkeut-
84 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
ta lähteä mukaan uusien ideoiden kehittelyyn. Osa kyseenalaisti toisilta oppimisen mahdollisuudet<br />
muun muassa keskinäiseen kateuteen tai resursseista kilpailemiseen viitaten.<br />
Saatettiin myös nähdä, että opittavaa olisi enemmänkin muualta maailmasta kuin naapurimaakunnasta<br />
esim. alueiden erilaisuudesta johtuen. Aika muuttuu nopeasti, ja toimijoiden<br />
tulisi kyetä mukautumaan tähän muutokseen.<br />
TEM:n on vahvistettava näyttöä eri organisaatioiden rooleista ja lisäarvosta aluekehittämisessä.<br />
Maakunnallisen ja seudullisen tehtävänjaon on pohjauduttava todelliselle<br />
tiedolle ja näytölle, olettamusten ja mielipiteiden sijaan. Mahdollisten päällekkäisten<br />
roolien ja tehtävien vähentämiseksi TEM:n on kartoitettava seudullisten kehitysyhtiöiden<br />
roolit, tehtävät, toiminnan tehokkuus ja lisäarvo.<br />
Mikäli maakunnallinen suunnittelu- ja ohjelmatyö nähdään säilyttämisen arvoisena,<br />
sen on myös kyettävä ohjaamaan kansallista tasoa luontevasti maakunnallisesti päätettäväksi<br />
soveltuvien kysymysten osalta. Useimmat arvioinnissa kuullut toimijat ovat<br />
todenneet järjestelmän toimivuuden ja rajoitteet. Kuten eräs Satakunnan kyselyyn vastannut<br />
totesi ”Itse järjestelmähän on hyvä, kunhan sen rinnalta pudotettaisiin sivuelementit<br />
ja aidosti keskitettäisiin kehittäminen maakuntaohjelman kautta toteutettavaksi.<br />
Se vaan pitäisi ottaa tosissaan myös ministeriöissä.” Toinen näkökulma, joka kyselyssä<br />
nostettiin esille, oli ohjausnäkökulma ja sen toimimattomuus. Osa toimijoista korosti,<br />
että ELYjen tulosohjauksen, kaupunki- maaseutu- ja innovaatiopolitiikan pitäisi kaikkien<br />
sisältyä ja perustua maakuntaohjelmaan, mikäli ohjaavuutta todella edellytetään ja maakuntaohjelmalla<br />
ajatellaan olevan ohjausvaikutusta. Mikäli tämä ei ole realistista, maakuntaohjelman<br />
merkitys puhtaasti mobilisoivana ja alueen omia toimijoita sitouttavana<br />
dokumenttina ja prosessina voi viedä pohjaa sitoutumiselta.<br />
Sektoriministeriöiden aluekehitysosaamista on hyödynnettävä paremmin kansallisessa<br />
kehitystyössä. Omana huomionaan voidaan todeta myös, että maakuntien näkökulmasta<br />
sektoriministeriöiden sitoutuminen ja osallistuminen aluekehittämiseen sekä<br />
maakunnalliseen ohjelmatyöhön olisi tervetullutta. Olisi erinomaista, mikäli TEM ottaisi<br />
tässä proaktiivisen roolin ja omalta osaltaan tarjoaisi konkreettisia mahdollisuuksia<br />
vuoropuhelulle ja tiedonvaihdolle myös muiden ministeriöiden kanssa. Tapoja edistää<br />
tätä tavoitetta voidaan tunnistaa alueelliseen innovaatiotoimintaan, rakennerahastoihin<br />
ja ohjelmalliseen kehittämistyöhön liittyen: rakennerahastojen ja EU-ohjelmien ilmiselvien<br />
kontaktipintojen lisäksi hallinnonaloilla on lukuisia ohjelmavälineitä, joilla on suoria<br />
yhteyksiä aluekehittämiseen ja joissa maakunnallinen näkökulma ja jalkautuminen voisi<br />
tuoda hyötyjä (mm. SADe-ohjelma, Kide-ohjelma, KASTE-ohjelma, huippunopean laajakaistan<br />
toimintaohjelma, arktinen strategia jne.). Myös tieto- ja näyttöpohjan keräämisessä<br />
valtakunnan tason päätöksenteolle alueelliset näkökulmat voivat tuoda tiedollista<br />
lisäarvoa ja näkyvyyttä (esim. sektoritutkimuksen uudistaminen ja strateginen tutkimus<br />
VNK:n alaisuudessa).
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
85<br />
LIITE 1<br />
KIRJALLISUUSLISTA<br />
Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European<br />
Economic and Social Committee and the Committee of the Regions. Regional Policy contributing<br />
to smart growth in Europe 2020. COM (2010) 553.<br />
Cooke et al. (eds. 2010): Platforms of Innovation, Cheltenham, Edward Elgar.<br />
Cooke et al. (eds. <strong>2011</strong>): The Handbook of Regional Innovation & Growth, Cheltenham, Edward<br />
Elgar.<br />
Cooke, Philip (<strong>2011</strong>): “From Clusters to Platform Policies in Regional Development”, European<br />
Planning Studies Vol. 20, No. 8, August 2012.<br />
Foray, David & Hall (2009): Smart Specialisation – The Concept”, Knowledge Economists Policy<br />
Brief n° 9.<br />
Inkinen, Sam (2012). Designing Services: Challenges of Creativity, Serendipity, and Open Innovation.<br />
In Kuosa, Tuomo & Westerlund, Leo (eds.). Service Design: On the Evolution of Design Expertise.<br />
Lahti University of Applied Sciences Series A, Research reports, part 16, pp. 83—99.<br />
Kaivo-oja (2012): ”Service Science, Service Architectures, Service Designs, and Dynamic Service<br />
Business Development” in Kuosa & Westerlund (eds.) Service Design: On the Evolution of Design<br />
Expertise, Lahti University of Applied Sciences Series A, Research reports, part 17.<br />
Lähteenmäki-Smith, Viljamaa ja Auri (2012): Keski-Suomen elinkeinojen kehittämisen toimintamallin<br />
arviointi. Ramboll Management Consulting.<br />
Mazzucato (<strong>2011</strong>): THE ENTREPRENEURIAL STATE, London: Demos.<br />
Mäntylä, Miia – Lindqvist, Petra (2004): ONNELAA ETSIMÄSSÄ: Läheisyyden ekonomia alueiden<br />
menestystekijänä. Vaasa: Levon instituutti.<br />
OECD (2007): Linking Regions and Central Governments: Contracts for Regional Development.<br />
Paris: OECD.<br />
Somerville, M.M. and Harlan, S. (2008), “From information commons to learning commons and<br />
learning spaces: an evolutionary context”, in Schader, B. (Ed.), Learning Commons: Evolution<br />
and Collaborative Essentials, Chandos Publishing, Oxford, pp. 1-36.<br />
TEM (2012): HALLINNON JA ALUEKEHITTÄMISEN MINISTERITYÖRYHMÄ 23.3.2012: EU-RA-<br />
KENNERAHASTOKAUDEN <strong>2014</strong> – 2020 KANSALLINEN VALMISTELU - Ohjelmarakenne, välittävät<br />
toimielimet ja maakunnan yhteistyöryhmän asema.<br />
Viljamaa, Kimmo & Terävä, Eeva (2012): Alueiden osaamisprofiilit – nykytilan kartoitus, Helsinki:<br />
Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuja, 13/2012. Elinkeino- ja innovaatio-osasto
86 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
LIITE 2<br />
HAASTATELTAVIEN JA TYÖPAJOIHIN OSALLISTUNEIDEN<br />
LISTA<br />
ETELÄ-POHJANMAA<br />
Haastateltavat<br />
1. Maakuntajohtaja Asko Peltola, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
2. Ylijohtaja Antti-Jussi Oikarinen, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> ELY-keskus<br />
3. MYR:n puheenjohtaja Pauli Talvitie<br />
4. Maakuntahallituksen jäsen, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> yrittäjien varapj. Lasse Anttila<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Alarinta Juha, Seinäjoen yliopistokeskus<br />
Anttila Lasse, Maakuntahallitus<br />
Etula Jouko, JPYP Oy<br />
Eväsoja Marjatta, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Hakola Eira, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Honkala Katriina, Akava Etelä-Pohjanmaa<br />
Kinnunen Pertti, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> kauppakamari<br />
Kekäläinen Hannele, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> ELY-keskus<br />
Koivisto Ulla, Alavuden kaupunki<br />
Kurki Sami, Helsingin yliopisto – Ruralia<br />
Mäki Taru, SeAMK<br />
Mäkimantila Hanna, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> ELY-keskus<br />
Nori Irina, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Ojala Seppo J., SLL <strong>Pohjanmaan</strong> piiri ry<br />
Pajula Kirsi, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Peltola Asko, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Penttilä Kaisa, Foodwest<br />
Perämäki Leena, Frami Oy<br />
Puumala Sanna, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Rautajoki Arto, SONet BOTNIA<br />
Rintala Heli, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Rinta-Rahko Heikki, MYR vpj.<br />
Saranpää Jyri, Kuortaneen kunta<br />
Seppelvirta Heli, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Tiilikainen Helena, EPKY<br />
Urpala Timo, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Varmola Tapio, Seamk<br />
Vuolle Jouko, Lapuan kaupunki<br />
Välimäki Erkki, Seinäjoen kaupunki
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
87<br />
KESKI-SUOMI<br />
Haastateltavat<br />
1. Maakuntajohtaja Anita Mikkonen, Keski-Suomen liitto<br />
2. Johtaja Juha S. Niemelä, ELY-keskus<br />
3. MYR:n puheenjohtaja Kauko Lehtonen<br />
4. Kehitysjohtaja Timo Rusanen, Jyväskylän kaupunki<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Ikonen Hannu, JAMK<br />
Kiviranta Terttu, JAO<br />
Korhonen Hannu, Keski-Suomen liitto<br />
Malinen Heikki, JAMK<br />
Mikonranta Antero, Kyt ry<br />
Mäkinen Marko, Pirkanmaan liitto<br />
Partanen Raija, Keski-Suomen liitto<br />
Puumala Sanna, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Päivänen Veli-Pekka, Keski-Suomen liitto<br />
Tokila Anu, Keski-Suomen liitto<br />
PIRKANMAA<br />
Haastateltavat<br />
1. Aluekehitysjohtaja Jukka Alasentie, Pirkanmaan liitto<br />
2. Strategiajohtaja Reija Linnamaa, Tampereen kaupunki<br />
3. Aluekehityspäällikkö Kristiina Karppi, Pirkanmaan ELY-keskus<br />
4. Toiminnanjohtaja Antti Korkka, Ylä-Pirkanmaan seutuyhdistys<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Kauppinen Veli-Matti, Varsinais-Suomen liitto<br />
Myllykangas Päivi, Tredea<br />
Mäkinen Marko, Pirkanmaan liitto<br />
Partanen Petteri, Varsinais-Suomen liitto<br />
Rissanen Mikko, Pomoottori ry<br />
Riusala Kimmo, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Räsänen Petri, Pirkanmaan liitto<br />
Salkoaho Tuukka, Tampereen kaupunki<br />
Seppelvirta Heli, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Suhonen Irene, Valkeakosken kaupunki
88 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
POHJANMAA<br />
Haastateltavat<br />
1. Ylijohtaja Kaj Suomela, <strong>Pohjanmaan</strong> ELY-keskus<br />
2. Kansanedustaja, maakuntavaltuuston puheenjohtaja, Miapetra Kumpula-Natri<br />
3. Toimitusjohtaja Juha Häkkinen, <strong>Pohjanmaan</strong> kauppakamari<br />
4. Verkställande direktör, Håkan Westermark (SVE), Företagshuset Dynamo<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Rurik Ahlberg, Korsholms kommun<br />
Antti Alasaari, VASEK<br />
Kristian Bengts, Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liitto<br />
Ulf Grindgards, Kristinestad<br />
Mathias Högbacka, Aktion Österbotten r.f.<br />
Matti Jaskari, YHYRES-kehittämisyhdistys ry<br />
Hannu Katajamäki, Vaasan yliopisto/Filosofinen tiedekunta<br />
Pekka Kauppinen, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Tarja Lahtonen, Vaasan kaupunki<br />
Irina Nori, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Maria Nybäck, Jakobstadsregionens Utvecklingsbolag Concordia Ab<br />
Sanna Puumala, Etelä-<strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Varpu Rajaniemi, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Kimmo Riusala, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
Stefan Råback, Vaasanseudun Kehitys Oy VASEK<br />
Kristin Sundqvist-Strandin, <strong>Pohjanmaan</strong> ELY-keskus<br />
Krista Tupala, Satakuntaliitto<br />
Niklas Ulfvens, <strong>Pohjanmaan</strong> liitto<br />
SATAKUNTA<br />
Haastateltavat<br />
1. Aluekehitysjohtaja, Heikki Juurinen, Satakuntaliitto<br />
2. Ylijohtaja Marja Karvonen, ELY-keskus<br />
3. Elinkeinojohtaja, Eila Törmä, Huittisten kaupunki<br />
4. Suunnittelujohtaja, Asko Aro-Heinilä, Rauman kaupunki<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Hannu Uusihonko<br />
Eila Törmä<br />
Asko Aro-Heinilä<br />
Elina Joensuu<br />
Jari-Pekka Niemi<br />
Minna Nore<br />
Janne Rantala<br />
Veli-Matti Kauppinen<br />
Petteri Partanen<br />
Esa Puolamäki<br />
Jouni Vataja<br />
Katja Laitinen<br />
Tia Kemppainen<br />
Viveka Lanne<br />
Jyrki Tomberg<br />
Heikki Juurinen<br />
Tiina Leino
MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
89<br />
VARSINAIS-SUOMI<br />
Haastateltavat<br />
1. Maakuntajohtaja Juho Savo, Varsinais-Suomen liitto<br />
2. Aluekehityspäällikkö Kirsi Kärpijoki, Varsinais-Suomen ELY-keskus<br />
3. Vt. elinkeinojohtaja Niko Kyynäräinen, Turun Seudun Kehittämiskeskus<br />
Työpajaan osallistuneet henkilöt<br />
Ari Aalto<br />
Seija Aaltonen<br />
Piia Alvesalo<br />
Carola Gunell<br />
Harri Haarikko<br />
Merja Haliseva-Soila<br />
Hannele Hartikainen<br />
Jaakko Heininen<br />
Jarkko Heinonen<br />
Mika Helva<br />
Eivor Hulden<br />
Esa Högblom<br />
Mika Joki Kunnanjohtaja,<br />
Olli-Pekka Juhantila<br />
Timo Juvonen<br />
Veli-Matti Kauppinen<br />
Jari Kesäniemi<br />
Juha Kettunen<br />
Aleksis Klap<br />
Pirkko Kuhmonen<br />
Niko Kyynäräinen<br />
Kirsi Kärpijoki<br />
Markku Laaksonen<br />
Olle Lagerroos<br />
Viveka Lanne<br />
Erik Lehtonen<br />
Markku Leppälehto<br />
Laura Leppänen<br />
Rikumatti Levomäki<br />
Kaisa Lähteenmäki-Smith<br />
Perho Maija<br />
Jouni Marttinen<br />
Tarja Meristö<br />
Nina Myllykoski<br />
Juha Mäki<br />
Ilona Mäkinen<br />
Jouko Nieminen<br />
Raimo Nieminen<br />
Kari Nieminen<br />
Teija Nokka<br />
Tarja Nuotio<br />
Lasse Nurmi<br />
Harri Ojansuu<br />
Raimo Oksa<br />
Mikko Pakarinen<br />
Petteri Partanen<br />
Murunda Oy<br />
Varsinais-Suomen erityishuoltopiiri<br />
Elinkeinoelämän keskusliitto<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
ELY-keskus<br />
ELY-keksus<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinaisbitumi Oy<br />
Varsinais-Suomen kauppakamari<br />
Turun kaupunki<br />
Novia Oy<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Aura<br />
Salon seudun Koulutuskuntayhtymä<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Kosken kunta<br />
Turun ammattikorkeakoulu<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
ELY-keskus<br />
Turun kaupunki<br />
ELY-keskus<br />
Melodia<br />
Turun yliopistokonsortio<br />
Satakuntaliitto<br />
Turku Science Park<br />
Rakennusteollisuus<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Turku Science Park<br />
Ramboll Management Consulting<br />
ELY-keskus<br />
Laurea<br />
ELY-keskus<br />
ELY-keskus<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
ELY-keskus<br />
Metsäkeskus<br />
ELY-keskus<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Tekes<br />
Turun kaupunki<br />
Turun kaupunki<br />
Varsinais-Suomi
90 MAAKUNTAOHJELMA ALUEKEHITYKSEN VÄLINEENÄ: NÄKÖKULMINA VAIKUTTAVUUS JA ALUEEN KOKONAISKEHITTÄMINEN<br />
Liisa Piipponen<br />
Pekka Puurunen<br />
Aapo Ilmari Rantanen<br />
Tapio Reponen<br />
Eeva Rintama<br />
Ville Roslakka<br />
Kari Ruusunen<br />
Mikko Rönnholm<br />
Heikki Saarento<br />
Mari Saario<br />
Pauli Salminen<br />
Vesa Salminen<br />
Juho Savo<br />
Sami Savolainen<br />
Anna-Leena Seppälä<br />
Kari Seppälä<br />
Olli Setanen<br />
Anita Silanterä<br />
Risto Skyttä<br />
Pekka Sundman<br />
Sirpa Suomi<br />
Henri Terho<br />
Tapio Tuhkanen<br />
Heimo Valkama<br />
Janne Virtanen<br />
Marja Vyyryläinen<br />
Timo Vähämaa<br />
Jessica Ålgars-Åkerholm<br />
Kaisa Äijö<br />
Henri Wibom<br />
Laura Mattinen<br />
Pauli Salminen<br />
Maaret Laakso<br />
Seija Aaltonen<br />
Mikko Suhonen<br />
Tuula Aamurusko<br />
Kalervo Väänänen<br />
Pipa Heinonen<br />
Aino Ukkola<br />
Varsinais-Suomi<br />
ELY-keskus<br />
Vihreät<br />
Turun yliopisto<br />
Ukipolis<br />
Varsinais-Suomi<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Loimaan seutu<br />
Ramboll Management Consulting<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Turun kaupunki<br />
ELY-keskus<br />
Turun Yliopisto<br />
Kesko Oy<br />
Salon kaupunki<br />
ELY-keskus<br />
ELY-keskus<br />
Turun kaupunki<br />
Taiteen keskustoimikunta<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Turun kaupunki<br />
ELY-keskus<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinais-Suomen liitto<br />
Varsinais-Suomen yrittäjät<br />
Turun yliopisto<br />
Loimaan seutu<br />
Julkisten ja hyvinvointialojen liitto<br />
Varsinais-Suomen erityishuoltopiiri<br />
Turun kesäyliopisto<br />
Turun kesäyliopisto<br />
Turun kesäyliopisto<br />
Turun seudun kehittämiskeskus<br />
Turun kaupunki