Jäsenlehti 2009 [pdf, 7,3 mt] - MTK
Jäsenlehti 2009 [pdf, 7,3 mt] - MTK
Jäsenlehti 2009 [pdf, 7,3 mt] - MTK
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
JÄSENLEHTI <strong>2009</strong><br />
TEEMA<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
Oletko ostamassa tai myymässä<br />
metsää tai peltoa?<br />
Etelä-Suomen Metsätilat LKV on maa- ja metsäkiinteistöjen välitykseen<br />
erikoistunut yritys. Metsä- ja maatalouden osaajina tarjoamme<br />
käyttöösi ammattitaitoisen, kokeneen ja luotettavan välityspalvelun.<br />
Olemme myös osa valtakunnallista metsätilojen välitykseen erikoistunutta<br />
metsatilat.fi -ketjua.<br />
Mikäli olet myymässä maa- tai metsäkiinteistöä, on<br />
asiakasrekisterissämme suuri joukko kiinnostuneita ostajia.<br />
Ajankohtaiset tiedot myytävistä kohteista karttoineen,<br />
valokuvineen ja taustatietoineen löydät verkkosivuiltamme<br />
Metsänomistajien<br />
liitto Etelä-Suomen<br />
sekä <strong>MTK</strong> Uudenmaan<br />
ja <strong>MTK</strong><br />
Hämeen omistama,<br />
vuonna 1993<br />
perustettu Family<br />
Timber Oy tarjoaa<br />
Sinulle turvallisen<br />
tavan ostaa ja<br />
myydä metsää<br />
tai peltoa.<br />
Turvallinen metsän ammattilainen välittää<br />
www.metsatilat.fi<br />
www.mhy.fi/familytimber<br />
Ota yhteyttä<br />
luottamuksella!<br />
Family Timber Finland Oy<br />
Mariankatu 8 A 10, 15110 Lahti<br />
Puh. 020 413 3720<br />
Sähköp. etela-suomi@mhy.fi
Lukijalle<br />
Tämän lehden teema on maa- ja<br />
ympäristöpolitiikka. Maa- ja ympäristöpolitiikan<br />
sektorilla on tapahtunut<br />
viime aikoina paljon ja vauhti<br />
jatkuu. Erilaiset maan omistamiseen ja<br />
käyttöön liittyvät kysymykset koskettavat<br />
läheisesti koko jäsenkuntaamme.<br />
Aihepiiri on korostunut liiton työssä<br />
parin viime vuoden aikana. Kuntaliitosten<br />
myötä myös yhdistyksille tulee uusia<br />
haasteita, kun oman kunnan tuttu,<br />
maanläheinen toimintatapa menee uusiksi<br />
esimerkiksi kaavoituksessa.<br />
Tämän lehden liitteenä jaetaan Kasvua-lehti<br />
niille jäsenille, jotka asuvat Hämeen<br />
TE-keskuksen alueella. Lehdessä<br />
3<br />
paneudutaan maatalouden kehittämiseen<br />
alueellamme. Lehti on tehty osana<br />
Kasvua Hämeessä -teemaohjelmaa. Toivomme,<br />
että viljelijät hyödyntäisivät ahkerasti<br />
hankkeen tarjoamat kehittämismahdollisuudet.<br />
LEHDEN TOIMITUS<br />
Puheenjohtajan tervehdys<br />
Maa on meille maaseudun<br />
eläjille äärimmäisen tärkeä<br />
- ja elinehtomme. Siksi<br />
järjestömme edunvalvonnassa<br />
oleellisimpien asioiden<br />
joukkoon kuuluvat maanomistus ja<br />
ympäristöasiat. Maankäyttö on talonpojille<br />
taloudellinen mutta myös tunnepohjainen<br />
asia.<br />
Parhaillaan on menossa useita lakiuudistuksia.<br />
Lunastuslain edellytämme<br />
muuttuvan siten, että kaikki<br />
lunastukset pitää tapahtua käypään<br />
hintaan.<br />
Sähkölinjakorvauksien osalta olemmekin<br />
yksipuolisesti sanoneet irti<br />
kohtuuttoman sopimuksen, ja uutta<br />
neuvotellaan: johtoalueet pitäisi vain<br />
vuokrata määräajaksi eikä tehdä lunastussopimuksia.<br />
Myös kaivoslaki on<br />
uudistumassa. Meidän pitää järjestönä<br />
tässä valmistelussa muistaa, että se on<br />
eri laki kuin maa-aineslaki.<br />
Maastoliikennelain uudistamiseen<br />
meillä ei näytä olevan tarvetta maassamme,<br />
vaikka joillakin alueilla liikenne<br />
on lisääntymässä. Tämäkin meillä<br />
on nyt sopimusvarainen asia, jonka<br />
voimme varmasti hoitaa kaikkia osapuolia<br />
tyydyttävällä tavalla.<br />
EU:n vesipuitedirektiivin eli vpd:<br />
n mukaisia vesienhoitosuunnitelmia<br />
ja toimenpideohjelmia on valmisteltu<br />
viimeksi kuluneen puolentoista vuoden<br />
ajan yhteistyöryhmissä, ja nyt työ<br />
on reilusti yli puolen välin. MT- ja MOliittojen<br />
kommentteja ja kritiikkiä on<br />
otettu huomioon, kun ympäristökeskukset<br />
ovat valmistelleet lopullisia ohjelmia<br />
ja suunnitelmia. Parantamisen<br />
varaa kuitenkin sisällössä vielä on.<br />
Nämä toimenpideohjelmat muuttuvat<br />
eläväksi elämäksi metsänomistajan<br />
ja viljelijän arjessa. Erityisen huolestuttavaa<br />
on se, mistä toimenpiteille<br />
aiotaan saada rahoitus. Metsätalouden<br />
toimenpiteet ja rahoitus ovat pitkälti<br />
kestävän metsätalouden toimintaperiaatteiden<br />
mukaisia. Maataloudelle<br />
oltiin alkuvaiheessa sysäämässä jos<br />
jonkinlaista työtä ja tehtävää, alkaen<br />
muun muassa lannanlevityksen luvanvaraisuudesta<br />
tai jopa täydellisestä<br />
kieltämisestä. Kiitos kaikille edunvalvojille<br />
aktiivisuudesta ja valppaudesta<br />
sekä sinnikkäästä ja pitkäjänteisestä<br />
työstä vpd-työn eri vaiheissa. Valtioneuvosto<br />
hyväksyy vesienhoitosuunnitelmat<br />
ja toimenpideohjelmat kuluvan<br />
vuoden joulukuussa.<br />
Ilmastonmuutos on megaluokan kysymys,<br />
johon etsitään vastausta kaikkialla<br />
maailmassa. Voimme kuitenkin<br />
huokaista helpotuksesta siinä, että tällä<br />
kertaa kaikki katseet eivät suuntaudu<br />
maatalouteen, jonka osuudeksi<br />
kasvihuonekaasupäästöistä on arvioitu<br />
vain noin 13 prosenttia. Vähennystä<br />
meidän olisi saatava aikaan noin<br />
kymmenys, mikä on mahdollista esimerkiksi<br />
edistyneellä lannankäsittelyllä,<br />
turvemaiden kasvipeitteisyyden<br />
lisäämisellä ja kotieläinten ruokinnan<br />
muutoksilla. On syytä muistaa, että<br />
maatalous, kuten metsätkin, ei ole<br />
vain hiilenlähde vaan biomassojen<br />
tuotannon kautta etupäässä hiilinielu.<br />
Muistuttaisin meitä hämäläisiä, että<br />
Itämeren alueen viljelijöiden ympäristöpalkinnon<br />
yhteistyökumppaneita<br />
Suomessa ovat WWF ja <strong>MTK</strong>. Tätä kirjoitettaessa<br />
kilpailuun ilmoittautuminen<br />
on juuri päättynyt, ja monia hyviä<br />
palkintoehdokkaita on listalla. Pääpalkintona<br />
on 10 000 euroa ja matka palkintojenjakotilaisuuteen<br />
Tukholmaan.<br />
Kansallinen voittaja saa <strong>MTK</strong>:lta perheelleen<br />
kylpyläviikonlopun ja lomittajan.<br />
Toivottavasti meistä moni on ollut<br />
mukana. Paras voittakoon!<br />
MARKKU LÄNNINKI<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN PUHEENJOHTAJA
4<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen johtokunta<br />
pohdiskeli liiton<br />
strategiaa apunaan<br />
alkuvuonna <strong>2009</strong> tehty<br />
luottamushenkilökysely.<br />
Kuvassa etualalla<br />
vasemmalta lukien Ilpo<br />
Markkola, Jyrki Näsi,<br />
Kirsi Parikka ja Aki Kaivola.<br />
Taustalla konsultti<br />
Kari Ventola, Markku<br />
Länninki ja Risto Anttila.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Liitto uudisti<br />
STRATEGIANSA<br />
Strategia on yleisesti sodankäyntiin<br />
liittyvä käsite. <strong>MTK</strong>-järjestön<br />
toiminta on samoin eräänlaista<br />
taistelua, jossa taistellaan<br />
jäsenkunnan parempien elämän edellytysten<br />
puolesta. Selkeiden voittojen<br />
ja läpimurtojen saaminen vaatii hyvää<br />
suunnittelua ja paljon työtä.<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen strategian tarkistus liittyi<br />
keskusliitossa aloitettuun työhön<br />
keskusliiton strategian ja toimintatapojen<br />
uudistamiseksi. Liitossa koettiin<br />
tarpeelliseksi päivittää omat toimintamuodot<br />
yhtä aikaa keskusliiton kanssa.<br />
Tavoitteena oli, että liiton ja keskusliiton<br />
toimenpiteet tukevat toisiaan.<br />
Luottamushenkilökysely<br />
pohjana<br />
Liitossa toimintalinjausten tarkistustyö<br />
käynnistyi yhdistysten ja liiton luottamushenkilöille<br />
suunnatulla internetkyselyllä.<br />
Kyselyyn vastasi noin kaksi<br />
kolmasosaa yhdistysten luottamushenkilöistä,<br />
mikä oli erittäin hyvä tulos. Kyselyssä<br />
arvioitiin ensiksi liiton nykyistä<br />
toimintaa ja sen onnistumista, sitten<br />
kysyttiin, miten liiton toimintaa tulee<br />
suunnata jatkossa ja lopuksi käsiteltiin<br />
liiton ja <strong>MTK</strong>-yhdistysten tulevaa rakennetta<br />
sekä yhdistysten toimintaa.<br />
Liiton toiminnassa parhaiten oli onnistunut<br />
tiedotus, erityisesti sähköpostitiedotus<br />
sai kiitosta. Myös liiton oma<br />
tai liiton järjestämä koulutustoiminta,<br />
muun muassa vero- ja tukikoulutus, koettiin<br />
onnistuneeksi. Heikoiten liitto oli<br />
menestynyt maatalouden tukiin ja markkinoihin<br />
liittyvässä edunvalvonnassa.<br />
Nämä asiat nousivat myös tulevan toiminnan<br />
tärkeimmiksi toiminta-alueiksi.<br />
Muiksi keskeisiksi toimintasektoreiksi<br />
luottamushenkilöt näkivät tiedotuksen,<br />
edunvalvonnan ympäristöasioissa ja yksityisen<br />
omistusoikeuden turvaamisen.<br />
Liiton ja yhdistysten<br />
rakenne tarkastelussa<br />
Kyselyyn vastanneet totesivat, että liiton<br />
toimialue on nykyisin sopiva. Yhteistyötä<br />
tulee kehittää naapurimaakuntien<br />
<strong>MTK</strong>-liittojen sekä Metsänomistajaliiton<br />
kanssa. Yhdistysrakenteen osalta vastauksissa<br />
oli hajontaa; todettiin, että nykyrakenne<br />
on suhteellisen toimiva, mutta<br />
toisaalta toivottiin myös yhdistysten yhdistymisiä.<br />
Liiton toivottiin olevan mukana<br />
voimakkaammin yhdistysten yhteistyön<br />
kehittämisessä. Yhteistyötä<br />
yrittäjäjärjestön kanssa tulee tiivistää.<br />
Vastaajat katsoivat, että metsänomistajat<br />
tulee saada nykyistä paremmin <strong>MTK</strong><br />
yhdistysten jäseniksi.<br />
Kyselyn perusteella jatkettiin strategian<br />
valmistelua liiton toimistossa ja<br />
johtokunnassa. Valmistelutyön vetäjänä<br />
toimi agronomi, konsultti Kari Ventola<br />
Hattulasta. Työssä sovitettiin liiton<br />
strategia samaan aikaan valmisteltuun<br />
<strong>MTK</strong>:n strategiaan. <strong>MTK</strong> Hämeelle muotoiltiin<br />
uusi visio, toiminta-ajatus sekä<br />
päämäärät ja keinot päämäärien saavuttamiseksi.<br />
Uutta toiminnassa on, että<br />
nyt toimitaan entistä selkeämmin osana<br />
<strong>MTK</strong>-järjestöä yhteistyössä keskusliiton<br />
kanssa. Esimerkiksi kyselyssäkin kaivattu,<br />
maataloustukiin ja markkinoihin<br />
liittyvä vaikuttaminen, tapahtuu pääosin<br />
keskusliiton toimesta ja liitto tukee tätä<br />
työtä mahdollisimman tehokkaasti.<br />
Visio<br />
Elinkeinomme ovat kannattavia<br />
ja arvostettuja. Liitto, yhdistykset<br />
ja jäsenet ovat yhdessä merkittävä<br />
ja osaava markkina- ja<br />
yhteiskuntavaikuttaja alueella.<br />
Toiminta-ajatus<br />
Etujärjestö <strong>MTK</strong>:n osana liitto<br />
huolehtii jäsentensä taloudellisesta<br />
ja sosiaalisesta hyvinvoinnista<br />
ja yksityisomaisuuden<br />
suojasta sekä edistää maaseutuvarallisuuden<br />
kestävää käyttöä<br />
ja hoitoa.
5<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen strategian päämäärät<br />
1. Markkinaedunvalvonta<br />
Liitto tukee aktiivisesti markkinaedunvalvonnasta vastaavaa<br />
keskusliittoa.<br />
Keinot:<br />
• Välitämme keskusliittoon tietoa maakunnan markkina- ja<br />
hintatilanteesta<br />
• Välitämme jäsenistölle ajantasaista informaatiota<br />
markkina- ja hintatilanteesta sekä niihin vaikuttavista<br />
tekijöistä ja muutoksista.<br />
• Pidämme yhteyttä tuotteita jalostavaan teollisuuteen ja<br />
kauppaan.<br />
• Tuemme yhdistysten ja jäsenten tekemää kuluttajatyötä<br />
2. Ympäristö- ja maapolitiikka<br />
Liitto turvaa jäsentensä maa- ja metsäomaisuuden yksityisen<br />
käyttö- ja omistusoikeuden kestävän kehityksen periaatteiden<br />
mukaisesti. Maaseutu pysyy viihtyisänä asuinympäristönä.<br />
Keinot:<br />
• Teemme yhteistyötä eri viranomaisten ja organisaatioiden<br />
kanssa ympäristö- ja maankäyttöasioissa maakunnallisella<br />
ja paikallisella tasolla.<br />
• Vaikutamme yhdessä <strong>MTK</strong>- ja MO-liittojen kanssa<br />
aluetason kysymyksissä.<br />
• Koulutamme yhdistyksiä ja jäseniä maa- ja<br />
ympäristöpolitiikan kysymyksissä.<br />
3. Muu edunvalvonta<br />
Liitto parantaa jäsenistön taloudellista ja sosiaalista hyvinvointia<br />
sekä edistää yrittäjyyttä.<br />
Keinot:<br />
• Toimimme yhteistyössä eri viranomaisten ja<br />
organisaatioiden kanssa maaseudun elinkeinojen<br />
turvaamiseksi, sosiaalisen hyvinvoinnin lisäämiseksi ja<br />
yrittäjyyden lisäämiseksi maaseudulla.<br />
4. Viestintä<br />
Liitolla on tehokas ja luottamusta nauttiva viestintä, josta tiedotusvälineet<br />
ovat kiinnostuneita. Viestintä edistää järjestön<br />
tavoitteiden saavuttamista ja vahvistaa järjestötyötä.<br />
Keinot:<br />
• Teemme aktiivista ulkoista viestintää eri välineissä.<br />
• Järjestön ajantasaisella sisäisellä viestinnällä tuemme<br />
järjestötyötä.<br />
• Edistämme järjestön tavoitteiden saavuttamista<br />
tehokkaalla, luotettavalla ja ennakoivalla viestinnällä,<br />
josta tiedotusvälineet ja jäsenistö ovat kiinnostuneita.<br />
5. Yhdistystoiminnan kehittäminen<br />
Liitto toimii siten, että yhdistykset ovat alueellaan vahvoja<br />
vaikuttajia, joita kuunnellaan, ja jotka ajavat jäsentensä taloudellisia<br />
ja sosiaalisia etuja.<br />
Keinot:<br />
• Yhdistykset pitävät paikallisiin päättäjiin ja<br />
yhteistyökumppaneihin jatkuvasti tiiviisti yhteyttä.<br />
• Yhdistysten toimintaa ohjaa jämäkkä johtokuntatyöskentely<br />
asettamalla selkeät, mitattavat tavoitteet,<br />
joiden toteutumista yhdistykset ja liitto seuraavat.<br />
• Yhdistykset lisäävät yhteistyötään, esim. yhteiset<br />
ympäristövastaavat.<br />
• Yhdistykset oppivat hyviä käytäntöjä toisiltaan.<br />
6. Jäsenyys ja sen hoito<br />
Kaikki jäsenet tuotantosuunnasta, toimialasta tai yrityskoosta<br />
riippumatta saavat konkreettista hyötyä jäsenyydestä ja haluavat<br />
olla järjestön jäseniä.<br />
Keinot:<br />
• Järjestön toiminnan tulokset paikallisella ja valtakunnallisella<br />
tasolla hyödyttävät jäsenistöä.<br />
• Hoidamme jäsenyyttä kuuntelemalla jäsenten toiveita<br />
ja vuorovaikutteisesti eri tavoin viestimällä.<br />
• Aktiivinen uusien jäsenten hankinta on olennainen osa<br />
yhdistysten toimintaa.<br />
• Järjestö kasvattaa myös jäsentensä sosiaalista pääomaa.<br />
7. Nuorten aktivointi<br />
Nuoret haluavat olla tiiviisti mukana järjestön toiminnassa ja<br />
heistä kasvaa aktiivisia, järjestötyöstä kiinnostuneita jäseniä.<br />
Keinot:<br />
• Toimintamme on nuorten odotusten ja tarpeiden<br />
mukaista.<br />
• Esittelemme järjestön toimintaa alan oppilaitoksissa.<br />
• Aktivoimme nuoria heitä kiinnostavin tapahtumin ja<br />
aktiviteetein.<br />
• Liittojen yhteinen nuorten asiamies talouden sallimissa<br />
rajoissa kokoaikaiseksi<br />
8. Organisaatio ja johtamisjärjestelmä<br />
Liitto ja liiton jäsenyhdistykset ovat kiinnostava ja motivoiva<br />
yhteisö nykyisille ja uusille jäsenille sekä luottamus- ja toimihenkilöille.<br />
Keinot:<br />
• Tuloksellinen toimintamme paikallisella, maakunnallisella<br />
ja valtakunnallisella tasolla tekee järjestöstä kiinnostavan<br />
organisaation.<br />
• Vaikutusvaltaisen organisaatiomme halutut luottamustehtävät<br />
tarjoavat kouluttautumis- ja vaikutusmahdollisuuksia.<br />
• Järjestössämme on kannustava ja avoin työilmapiiri, jossa<br />
henkilöillä on mahdollisuus osaamisensa ja uransa<br />
kehittämiseen.<br />
JUKKA-PEKKA KATAJA<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN TOIMINNANJOHTAJA
www.vaaksynmylly.fi<br />
Myllytuoreet kotimaiset<br />
viljatuotteet<br />
Vääksyn Mylly Oy<br />
Myllytie 3<br />
17200 Vääksy<br />
Puh. 03-766 1224
Liiton luottamushenkilöt<br />
Valtuuskunnan edustajat<br />
Sisko Kivelä Kylätie 137 19740 Liikola 0400 492 948 sisko.kivela@phnet.fi<br />
Pekka Lokinperä Umpistentie 23 12100 Oitti 050 336 1342 pekka.lokinpera@elisanet.fi<br />
Markku Länninki Raitoontie 409 31110 Matku 040 512 1053 markku.lanninki@<strong>mt</strong>k.fi<br />
Ilkka Säynätjoki Ruolahdentie 347 17800 Kuhmoinen 0500 234 230 ilkka.saynatjoki@pp.inet.fi<br />
7<br />
Valtuuskunnan varaedustajat<br />
Timo Aalto Kokintie 85 14700 Hauho 0500 545 928 timo.aalto@armas.fi<br />
Petri Lauttia Lauttiantie 94 14300 Renko 050-520 4059 petri.lauttia@suomi24.fi<br />
Tauno Leivuori Leivuorentie 27 37600 Valkeakoski 0400 548 554 tauno.leivuori@gmail.com<br />
Annamari Torttila Vilkkilänkuja 22 16900 Lammi 0400 661 965 torttila8@hotmail.com<br />
Liiton johtokunta<br />
Markku Länninki (pj) Raitoontie 409 31110 Matku 040 512 1053 markku.lanninki@<strong>mt</strong>k.fi<br />
Aki Kaivola (varapj) Perinkääntie 594 16900 Lammi 050 543 8588 aki.kaivola@virpi.net<br />
Risto Anttila Vanha Härkätie 947 13500 Hämeenlinna 0500 652 411 risto.anttila@virpi.net<br />
Mari Klemelä Saartenkuja 220 31630 Minkiö 050 917 3244 mari.klemela@surffi.net<br />
Eero Kolila Raittinsaarentie 21 17410 Viitaila 0400 847 834 eero.kolila@pp.inet.fi<br />
Mirva Lanssila Rajakalliontie 9 12700 Loppi 0400 225 774 mirva.lanssila@pp.inet.fi<br />
Petri Lauttia Lauttiantie 94 14300 Renko 050 520 4059 petri.lauttia@suomi24.fi<br />
Ilpo Markkola Suonsaarentie 389 16800 Hämeenkoski 040 526 3919 ilpo.markkola@phnet.fi<br />
Heikki Mäkelä Orimattilankatu 77 15680 Lahti 0400 432 880 yli.makela@pp.inet.fi<br />
Markku Nieminen Suojärventie 270 19700 Sysmä 0400 131 083 markun@phnet.fi<br />
Kirsi Parikka Kurisjärventie 233 37800 Toijala 0400 910 237 kirsi.parikka@geopiste.fi<br />
Eero Teppola Viitalantie 145 12100 Oitti 0500 745 439 eero.teppola@elisanet.fi<br />
Yhdistysten luottamushenkilöt<br />
Yhdistys Puheenjohtaja Puhelin Sähköposti Sihteeri Puhelin Sähköposti<br />
Akaa Vesa Liehu 040 500 7281 vesaliehu@gmail.com Kirsi Parikka 0400 910 237 kirsi.parikka@geopiste.fi<br />
Asikkala Eero Kolila 0400 847 834 eero.kolila@pp.inet.fi Mikko Metsäkangas 044 545 4269 mikko.metsakangas@phnet.fi<br />
Hartola Markku Ihanajärvi 0400 611 786 markku.ihanajarvi@hotmail.com Ismo Palm 0400 902 978 ismo.palm@phnet.fi<br />
Hattula-Kalvola Eero Kovero 0400 918 609 eero.kovero@proagria.fi Sari Kujanpää 040 759 0509 sari.kujanpaa@armas.fi<br />
Hauho Antti Heinonen 0400 603 345 antti.heinonen@ppf.inet.fi Juha Saloranta 0500 911 405 juha.saloranta@aina.net<br />
Hausjärvi Petri Arovuori 0400 870 690 petri.arovuori@kolumbus.fi Olli Pihlflyckt 050 553 9404 op@nic.fi<br />
Heinola Matti Marjokorpi 0400 340 228 matti.marjokorpi@phnet.fi Jaana Mattila 050 348 8481 jaana.mattila@luukku.com<br />
Hollola Paavo Takala 040 501 0597 paavo.takala@phnet.fi Pirjo Hertsi 050 341 3169 hertsi.pirjo@phnet.fi<br />
Hämeenkoski Laura Hämäläinen 0400 978 665 laura.hamalainen@phnet.fi Mikko Roppo 040 522 4908 roppomi@suomi24.fi<br />
Hämeenlinna Pertti Toivio 050 569 6008 pertti.toivio@aina.net Mika Kämäri 050 561 3399 kamari@armas.fi<br />
Janakkala Juha Jauhiainen 0400 536 378 juha.jauhiainen@armas.fi Janne Pirilä 050 588 0175 janne.pirila@elisanet.fi<br />
Kuhmoinen Ilkka Säynätjoki 0500 234 230 ilkka.saynatjoki@pp.inet.fi Jouni Joutsimatka 0500 931 469 jouni.joutsimatka@mbnet.fi<br />
Kylmäkoski Juha Vaittinen 0400 834 655 juha.vaittinen@pp2.inet.fi Simo Toivonen 040 562 4197 simo.toivonen@pp.inet.fi<br />
Kärkölä Heikki Mörttinen 040 732 7778 heikki.morttinen@saunalahti.fi Jari Vesa 050 330 5639 jarivesa@luukku.com<br />
Lahti Erkki Keskitalo 0400 329606 erkki.keskitalo@phnet.fi Vesa Jaakkola 0400 712 618 vesa.jaakkola@luukku.com<br />
Lammi Aki Kaivola 050 543 8588 aki.kaivola@virpi.net Hannu Mäkelä 040 594 2924 h.makela@armas.fi<br />
Loppi Maria Leino 040 754 2905 maria.leino@phnet.fi Tiina Torniainen 040 352 0950 tiina.torniainen@gmail.com<br />
Lounais-Häme Mervi Yrjänä 050 529 8827 mervi.yrjana@surffi.net Mika Hannu 050 347 8380 mikahannu@luukku.com<br />
Nastola Merja Suppi 0400 358 015 merja.suppi@phnet.fi Pirjo Hertsi 050 341 3169 hertsi.pirjo@phnet.fi<br />
Padasjoki Timo Lempinen 050 303 5798 timo.lempinen@pp.inet.fi Aila Heinäjoki 040 720 5148 aila.heinajoki@pp1.inet.fi<br />
Renko Anne Laulajainen 0500 321 689 laulajainen@villisikatarha.fi Kaisa Valaja 040 589 2623 kaisa.valaja@armas.fi<br />
Riihimäki Jukka-Pekka Partanen 0400 851 737 jukka-pekka.partanen@kolumbus.fi Tiina Tukiainen 040 591 4278 tiina.tukiainen@kolumbus.fi<br />
Sysmä Markku Nieminen 0400 131 083 markun@phnet.fi Helena Mehtälä 044 268 1113 <strong>mt</strong>ksysmasihteeri@gmail.com<br />
Sääksmäki Tauno Leivuori 0400 548 554 tauno.leivuori@gmail.com Juha Kalistaja 040 527 5460 juha.kalistaja@luukku.com<br />
Tammela Seppo Ali-Lekkala 050 567 5808 seppo.ali-lekkala@suomi24.fi Mika Hannu 050 347 8380 mikahannu@luukku.com<br />
Tuulos Janne Näsi 050 561 3557 janne.nasi@armas.fi Marja Pulkki 050 494 7485 marja.pulkki@saunalahti.fi<br />
Urjala Pertteli Niemistö 0400 835 880 pertteli.niemisto@pp.inet.fi Simo Toivonen 040 562 4197 simo.toivonen@pp.inet.fi
8<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Lomituspalvelujen<br />
Sysmän paikallisyksikön<br />
puhelinnumerot ovat muuttuneet<br />
Uudet numerot:<br />
• lomituspalvelujohtaja Blomqvist Taina<br />
044 713 4514<br />
• lomasihteeri Leppänen Irina<br />
044 713 4515<br />
• lomituspalveluohjaaja Pulkkinen Päivi<br />
044 713 4516<br />
• lomituspalveluohjaaja Kauppi Piia<br />
044 713 4517<br />
• lomituspalveluohjaaja Pesonen Salme<br />
044 713 4518<br />
• lomituspalveluohjaaja Rolig Sirkka<br />
044 713 4519<br />
Sysmän kunnan keskuksen numero<br />
ja faksinumero säilyvät ennallaan:<br />
keskus 03 84 310<br />
fax 03 717 2831
9<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen johtokunta liiton toimitalon terassilla tammikuussa <strong>2009</strong>. Henkilöt vasemmalta Kirsi Parikka (Akaa), Eero Teppola (Hausjärvi),<br />
Mirva Lanssila (Loppi), Risto Anttila (Hattula-Kalvola), Petri Lauttia (Renko), Mari Klemelä (Lounais-Häme), Eero Kolila (Asikkala), pj. Markku Länninki<br />
(Lounais-Häme), varapj. Aki Kaivola (Lammi), Ilpo Markkola (Hämeenkoski), Markku Nieminen (Sysmä) ja Heikki Mäkelä (Lahti).<br />
<strong>MTK</strong> Häme<br />
Vanajantie 10 B<br />
13110 Hämeenlinna<br />
puh. 020 413 3300<br />
fax. 020 413 3309<br />
www.<strong>mt</strong>k.fi/hame<br />
Henkilökunnan sähköpostiosoitteet<br />
etunimi.sukunimi@<strong>mt</strong>k.fi<br />
Toimituksen osoite<br />
Vanajantie 10 B, 13110 Hämeenlinna<br />
Puh. 020 413 3300<br />
etunimi.sukunimi@<strong>mt</strong>k.fi<br />
Toiminnanjohtaja<br />
Jukka Pekka Kataja<br />
Puh. 020 413 3301<br />
040 557 3681<br />
Aluepäällikkö<br />
Kari Aikio<br />
Puh. 020 413 3303<br />
040 570 7270<br />
Aluepäällikkö<br />
Jyrki Näsi<br />
Puh. 020 413 3304<br />
040 574 8742<br />
Päätoimittaja<br />
Jukka-Pekka Kataja<br />
Toimittaja<br />
Kari Aikio<br />
Painos 6000 kpl<br />
Taitto ja sivunvalmistus<br />
BestPress Ay<br />
Painatus<br />
Forssan Kirjapaino Oy, Forssa,<br />
lokakuu <strong>2009</strong><br />
Kannen kuva: Kari Aikio<br />
Ohjelmapäällikkö<br />
Päivi Rönni<br />
Puh. 020 413 3306<br />
040 563 4074<br />
Toimistosihteeri<br />
Riitta Kuivasaari<br />
Puh. 020 413 3302<br />
040 827 0843<br />
Nuorten asiamies<br />
Sanna-Helena Rantala<br />
(Häme, Uusimaa)<br />
Puh. 040 568 4888
10<br />
Uudistaminen_90 x 130.FH11 Mon Sep 21 08:55:32 <strong>2009</strong> Page 1
11<br />
Yhdistysten syyskokoukset <strong>2009</strong><br />
Yhdistys Aika Paikka<br />
Akaa 02.12.<strong>2009</strong> klo 19:00 Karllundin kivinavetta<br />
Asikkala 04.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Etelä-Päijänteen OP<br />
Hartola 24.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Gasthaus Koskenniemi<br />
Hattula-Kalvola<br />
Hauho 10.11.<strong>2009</strong> klo 18:30 Hauhon OP, kerhohuone<br />
Hausjärvi 18.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Kunnanvirasto<br />
Heinola 03.11.<strong>2009</strong> klo 10:00 Itä-Häme -talo<br />
Hollola 19.11.<strong>2009</strong> klo 18:30 Hollolan Hirvi<br />
Hämeenkoski 18.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Seurakuntatupa<br />
Hämeenlinna 09.11.<strong>2009</strong> klo 18:30 Hämeenlinnan OP<br />
Janakkala 24.11.<strong>2009</strong> klo 18:00 Janakkalan OP, Turenki (2. krs)<br />
Kuhmoinen 20.11.<strong>2009</strong> klo 13:00 Paloasema<br />
Kylmäkoski 11.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Metsälinnan kartano, Kampparintie 348<br />
Kärkölä 18.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Kahvila Tähkä<br />
Lahti 25.11.<strong>2009</strong> klo 10:00 Ravintola Vanha Herra, Salpaus-kabinetti<br />
Lammi 17.11.<strong>2009</strong> klo 10:00, kahvi 09:30 Lammin biologinen asema<br />
Loppi 02.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Puotinkulman Timjami<br />
Lounais-Häme 23.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Humppilan Kyläpelimanni, Porintie 753<br />
Nastola 27.10.<strong>2009</strong> klo 18:30, kahvi 18:00 Kaivolan perinnetila<br />
Padasjoki 05.11.<strong>2009</strong> klo 18:30 Etelä-Päijänteen OP<br />
Renko 02.11.<strong>2009</strong> klo 18:30 Kantasäästöpankki, Rengonraitti 18<br />
Riihimäki 19.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Rmk OP, 5. krs (Hämeenkadun puolelta)<br />
Sysmä 05.11.<strong>2009</strong> klo 19:00, kahvi 18:30 Sysmän säästöpankki<br />
Sääksmäki 29.10.<strong>2009</strong> klo 19:00 Valkeakosken osuuspankki<br />
Tammela 19.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Susikkaan kylätalo<br />
Tuulos 09.11.<strong>2009</strong> klo 19:00 Kauppakeskus Tuulosen takkahuone<br />
Urjala 11.11.<strong>2009</strong> klo 18:00 Metsälinnan kartano, Kampparintie 348<br />
Arviointikeskus maanomistajan edunvalvojana<br />
Jo lähes 50 vuotta sitten <strong>MTK</strong>:ssa nähtiin,<br />
että maanomistajat tarvitsevat<br />
osaavaa apua kiinteistöasioissa. Perustettiin<br />
Arviointikeskus Oy, joka antaa<br />
asiantuntijapalveluita oikeudellisissa<br />
ja kiinteistöjen arvonmäärityksiin<br />
liittyvissä kysymyksissä. Arviointikeskus<br />
on <strong>MTK</strong>:n edunvalvonnan täsmäase,<br />
kun maanomistajalla on konkreettinen<br />
oikeusjuttu tai kiinteistöarvioinnin<br />
tarve. Sen asiakkaina on viljelijöiden ja<br />
metsänomistajien lisäksi myös muita<br />
yksityisiä maanomistajia, yhtiöitä ja yhteisöjä.<br />
Arviointikeskus avustaa maanomistajia<br />
koko maan alueella. Sen palveluksessa<br />
on auktorisoituja kiinteistöarvioijia<br />
ja lakimiehiä. Kiinteistöarvioijat<br />
hoitavat tie- ja lunastustoimituksiin,<br />
suojelualueiden korvausneuvotteluihin<br />
sekä kiinteistöjen arviointiin liittyviä toimeksiantoja.<br />
Lakimiehiltä saa apua esimerkiksi<br />
lupa-asioihin ja oikeusriitoihin,<br />
jotka liittyvät maa- ja vesialueiden<br />
omistamiseen ja käyttämiseen tai maatalouden<br />
harjoittamiseen.<br />
Arviointikeskuksen lakimiehet ja arvioitsijat<br />
ovat perehtyneet muun muassa<br />
maatilojen arvon arviointiin sekä oikeudellisten<br />
asioiden hoitamiseen. He<br />
ottavat huomioon erityispiirteet, joita<br />
on maatilan arvioinnissa, perinnönjaossa<br />
tai osituksessa. Maatalouden sopimusasiat,<br />
ympäristöluvat, maa-ainesja<br />
kaava-asiat ovat asiakokonaisuuksia,<br />
joissa yhtiön lakimiehillä on pitkäaikainen<br />
kokemus ja viimeisin tieto.<br />
Jäsenalennus <strong>MTK</strong>:n jäsenille<br />
<strong>MTK</strong>:n jäsen saa 10 prosentin alennuksen<br />
tietyistä Arviointikeskuksen palveluista.<br />
Alennusta saa ympäristölupa- ja<br />
kaava-asioista sekä arviointilausunnoista,<br />
kuitenkin alennus on rajattu 500<br />
euroon toimeksiantoa kohti.<br />
Sen sijaan käräjäoikeuteen menevissä<br />
asioissa tai tie- ja lunastustoimitusten<br />
korvausasioissa ei ole katsottu<br />
tarvittavan jäsenalennusta. Niissä<br />
maanomistaja voi käyttää hyväkseen<br />
vakuutusta, joka maksaa kulut omavastuun<br />
ylittävältä osin ja lunastaja maksaa<br />
edunvalvontakuluina ainakin osan Arviointikeskuksen<br />
palkkiosta.<br />
Lisää tietoa Arviointikeskuksen palveluista<br />
ja yhteystiedot löytyvät internetistä<br />
yhtiön kotisivuilta osoitteesta<br />
www.arviointikeskus.fi<br />
Aulikki Kiviranta<br />
toimitusjohtaja,<br />
Maanomistajien arviointikeskus
12<br />
•••<br />
Juha Marttila äänestettiin<br />
<strong>MTK</strong>:n johtokunnan<br />
puheenjohtajaksi keväällä<br />
<strong>2009</strong>. Hän luonnehtii<br />
puheenjohtajan<br />
olevan järjestön äänitorvi<br />
ja keskeinen julkisuuskuvan<br />
muodostaja.<br />
Moninainen julkisivun<br />
takainen työ on vähintään<br />
yhtä tärkeä osa puheenjohtajan<br />
toimintaa.<br />
Puheenjohtaja Juha Marttila painottaa<br />
talonpoikaista rehellisyyttä<br />
<strong>MTK</strong>:n toiminnassa. Simolaisena<br />
maanviljelijänä hän<br />
on itse juurtunut toimintatapaan, jossa<br />
sanat ja teot kulkevat yhtä jalkaa. Järjestön<br />
rehellisyys niin omille jäsenille kuin<br />
muulle yhteiskunnalle on kivijalka, jota<br />
Marttila ei salli horjuttaa.<br />
- Haluamme antaa maaseudun yrittäjyydestä<br />
suoraselkäisen ja reilun kuvan<br />
suomalaisille, Juha Marttila tiivistää.<br />
Marttilan mukaan tämä koskee niin<br />
markkinakysymyksiä, tukipolitiikkaa<br />
kuin viestintää kuluttajille. <strong>MTK</strong>:n pitää<br />
olla luotettava.<br />
Mutta mitä johtokunnan puheenjohtaja<br />
oikeastaan tekee? Nimensä mukaisesti<br />
hän johtaa <strong>MTK</strong>:n keskusliiton<br />
johtokuntaa, mutta jäähän siihen kokousten<br />
väliin kai jotakin tekemistä osaavalle<br />
miehelle, vai mitä Juha Marttila?<br />
- <strong>MTK</strong>:n sidosryhmät ovat laajat ja<br />
moninaiset, kirkosta puolustusvoimiin.<br />
Puheenjohtajan tärkeä tehtävä on olla<br />
sidosryhmätyön nokkamies. Siihen kuuluu<br />
suhdetoimintaa, markkinaedunvalvontaa<br />
ja kovaa maatalouspoliittista vaikuttamista,<br />
Marttila kuvaa.<br />
- Luonteeltani olen asiajohtaja. Perehdyn<br />
asioihin ja vien niitä eteenpäin sisältöpohjalta.<br />
Kun järjestön jäsenillä on<br />
erityisiä tarpeita, meillä edunvalvojilla<br />
pitää olla kestävät argumentit, joilla perustelemme<br />
jäsenten vaatimukset. <strong>MTK</strong><br />
ei ole lähtökohdiltaan mikään populistinen,<br />
kansansuosiota kosiskeleva liike.<br />
Sillä on ikää pian sata vuotta ja nyt pitää<br />
jo suunnata seuraavalle sataselle. Tämä<br />
on pitkäjänteistä hommaa, Juha Marttila<br />
selvittää.<br />
Mitä tehdä ylijäämäviljalle?<br />
Muutama vuosi sitten hämäläisviljelijöiden<br />
mitta alkoi täyttyä, kun viljan hinta<br />
Puheenjohtaja<br />
antaa järjestölle kasvot<br />
KUVA: JAANA KANKAANPÄÄ<br />
oli pohjalukemissa. Viljan vaihtoehtoisia<br />
käyttötapoja selvitettiin ja laadittiin<br />
suunnitelmat bioetanolitehtaan rakentamiseksi<br />
Hämeeseen. Samalla olisi syntynyt<br />
merkittävä määrä rehua alueen<br />
kotieläintilojen käytettäväksi. Mutta sitten<br />
tuli vuosi 2007, jolloin viljan hinta<br />
tuplautui ja maailmanlaajuinen kysyntä<br />
suorastaan räjähti. Bioetanolitehtaan<br />
tarve näytti väistyvän.<br />
Sen jälkeen maailmanlaajuinen talouskriisi<br />
romahdutti viljan hinnan parissa<br />
vuodessa. Nyt syksyllä <strong>2009</strong> viljamarkkinat<br />
kyntävät vielä alamaissa,<br />
vaikka maailmantalous osoittaa toipumisen<br />
merkkejä ainakin pörssikursseilla<br />
mitattuna.<br />
<strong>MTK</strong>:lta odotetaan aktiivisuutta tällaisessa<br />
tilanteessa. Yksittäisen viljelijän<br />
keinot ovat vähissä, jos varastotilaa ei<br />
ole ja viljasadon ostajaa ei löydy. Monella<br />
on vielä viimevuotisiakin varastoja.<br />
Juha Marttila, mitä nyt voitaisiin tehdä?<br />
- Aivan ensiksi on syytä muistaa realiteetit.<br />
Maailman kasvava ruuantarve ei<br />
ole hävinnyt mihinkään. Tulevaisuuden<br />
hintataso on selvästi nykyistä parempi.<br />
Rohkaisen myös selvittämään, voisiko<br />
Hämeen bioetanolitehtaan rakentaa.<br />
Päätuote voi olla kumpi tahansa, joko<br />
etanoli tai prosessissa syntyvä rehu,<br />
Marttila esittää.<br />
<strong>MTK</strong> on selvittänyt syksyn aikana viljan<br />
energiakäytön mahdollisuuksia. Tilanne<br />
on jonkin verran ristiriitainen, sillä<br />
osa maailmaa kärsii ruokapulasta.<br />
Kuitenkaan ei ole löytynyt toimivaa tapaa,<br />
kuinka ylijäämäviljalla voitaisiin<br />
ruokkia vaikkapa afrikkalaisia. Tilanne<br />
on sama kuin puulla, jolle ei tunnu juuri<br />
nyt löytyvän ostajaa. Energiakäyttö voi<br />
olla fiksu mahdollisuus, jos toinen vaihtoehto<br />
tarkoittaa raaka-aineen mädäntymistä<br />
metsiin ja pelloille.<br />
- Uskon että maastamme löytyy poliittista<br />
tahtoa viljatilojen ongelmien<br />
ratkaisemiseen. Esimerkiksi investointitukien<br />
tyyppisillä toimilla voidaan<br />
reagoida hyvinkin nopeasti ja edistää<br />
viljan vaihtoehtoisia käyttötapoja. Ja entäpä<br />
armeija, sehän voisi parantaa huoltovarmuutta<br />
ajamalla kotimaisella biopolttoaineella,<br />
Juha Marttila visioi.<br />
- Tilojen välinen rehuviljan kauppa on<br />
nyt erityisen kannatettavaa. Mielestäni<br />
valkuaiskasvien kuten rypsin viljelyä on
lisättävä. Se olisi tärkeää myös valkuaisrehun<br />
omavaraisuuden kannalta. Mutta<br />
laatuviljan tuottajia tarvitaan jatkossakin,<br />
sillä eivät ihmiset syömistä lopeta,<br />
Marttila korostaa.<br />
Kotieläinsektorin<br />
rakennekehitys jatkuu<br />
Tukialueraja vaikuttaa varsinkin nautakarjatalouden<br />
keskittymiseen maamme<br />
pohjoisempiin osiin. <strong>MTK</strong>:n yhtenäisyyden<br />
kannalta hankalimmat kysymykset<br />
ovat liittyneet tähän rajaan, kun jäsenten<br />
edut ovat olleet ristiriitaisia ja jaettavaa<br />
on ollut niukasti.<br />
Myös tukialueiden sisällä rakennekehitys<br />
on johtamassa alueelliseen keskittymiseen.<br />
Sekä etelässä että pohjoisessa<br />
pääsuunta on idästä länteen.<br />
- Kotieläintuotannon keskittymiskehitys<br />
on rajua ja kehitys näyttää jatkuvan.<br />
Kehitysmalli on nyt tämä, mutta<br />
jossakin vaiheessa tulevat vastaan muun<br />
muassa ympäristöön liittyvät haasteet,<br />
Marttila ennustaa.<br />
Toisaalta olemme kymmeniä vuosia<br />
”jäljessä” Ruotsin kehitystä. Siellä<br />
tilakoon kasvu alkoi toden teolla jo<br />
1950-luvulla. Viime vuosien kansainvälistyminen<br />
on pakottanut Suomen maatalouden<br />
ennätyksellisen nopeaan rakennemuutokseen.<br />
Tärkeä kysymys on,<br />
jaksetaanko tiloilla, vaikka muutos muutoin<br />
onnistuisi.<br />
Hajautettu, pienten yksiköiden tuotantomalli<br />
on osoittanut vahvuutensa aikojen<br />
saatossa. Tuotannon riskit kasvavat<br />
samassa tahdissa tilakoon kanssa.<br />
Kuitenkin esimerkiksi nautakarjatilojen<br />
kehityssuunta luotiin jo 1970-luvulla,<br />
voivuorten aikana. Houkutukset tuotannon<br />
lopettamiseen ovat olleet ajoittain<br />
suuret, joten on syntynyt isoja alueita,<br />
joilta nautoja ei juuri löydy. Marttila sanookin,<br />
että on luotu negatiivisen kehityksen<br />
kierre, joka jatkuu yhä.<br />
<strong>MTK</strong> on vaatinut tukineuvotteluissa<br />
kannustimia eteläisen Suomen kotieläintuotantoon.<br />
CAP-terveystarkastuksessa<br />
saatiinkin parannuksia Etelä-Suomen tukitasoihin<br />
ja lähivuosina pystytään kaventamaan<br />
pohjoisen ja etelän tukieroa<br />
maidon ja naudanlihan tuotannossa.<br />
Kansallisen tuen neuvotteluissa isoille<br />
sika- ja siipikarjatiloille sovittiin maksettavan<br />
vain eteläisen AB-tukialueen mukainen<br />
tuki koko maassa, myös pohjoisella<br />
C-alueella.<br />
Lääkkeitä maidon<br />
hintakriisiin<br />
Suomen maitomarkkinat ovat laahanneet<br />
muun Euroopan jäljessä noin vuoden<br />
viiveellä. Kun manner-Euroopassa<br />
hinnat nousivat, Suomi tuli perässä vuoden<br />
verran, mutta silloin muiden maiden<br />
hinnat alkoivat jo laskea.<br />
- Euroopan maitokriisi on syvä. Kriisin<br />
aallonpohja osui kevääseen <strong>2009</strong>.<br />
Kysymys kuuluu, tuleeko kriisi jälleen<br />
vuoden viiveellä myös tänne. Talven<br />
mittaan etsimme tukipoliittisia ja rahoitusta<br />
tukevia keinoja, joilla haluamme<br />
estää kriisin rantautumisen, Juha Marttila<br />
sanoo.<br />
Maitomarkkinoiden toimijoille Marttilan<br />
viesti on, että kiivain markkinaosuustaistelu<br />
kannattaa jättää myöhempään<br />
aikaan. Maitoalalla on riittävästi<br />
haasteita muutenkin.<br />
Odotettavissa pitkäjänteisempää<br />
tukipolitiikkaa<br />
Etelä-Suomen pinta-alatuet ovat muuttuneet<br />
paljon suhteessa kotieläintukiin viimeisen<br />
vuosikymmenen aikana. Tämä<br />
on tarkoittanut vaikeuksia tiloille, joilla<br />
on paljon eläimiä, mutta vähän peltoa.<br />
Toisaalta kasvinviljelytilojen maanhankinta<br />
on vaikeutunut, koska tuet pyrkivät<br />
pääomittumaan pellon hintaan.<br />
- Uusimmalla tukipolitiikalla on saatu<br />
Juha<br />
Marttila liiton<br />
kokouksessa<br />
2008.<br />
KUVA:<br />
KARI AIKIO<br />
Juha Marttila<br />
<strong>MTK</strong>:n puheenjohtaja Juha Marttilalla<br />
on maitotila Simossa, Perämeren<br />
pohjukassa sijaitsevassa lounaisen<br />
Lapin kunnassa. Perheeseen kuuluu<br />
Tornion talousjohtajana työskentelevä<br />
Vivi-vaimo ja lapset Juho (13) ja<br />
Aino (12).<br />
Marttila kertoo tilalla olevan 80<br />
lypsylehmää, peltoa 80 hehtaaria ja<br />
kasvullista metsää runsaat 100 hehtaaria.<br />
”Lisäksi hyvää hillasuota”.<br />
Nyt 42-vuotias Juha Marttila lähti<br />
kotikonnuiltaan vuonna 1986, kun<br />
maa- ja metsätieteen opinnot veivät<br />
Helsinkiin. Samalla reissulla mies teki<br />
muun muassa tutkimustyötä EUjäsenyyden<br />
vaikutuksista maatalouteen.<br />
Paluukuormaan 14 vuoden<br />
kuluttua pakattiin vaimo, pari lasta<br />
ja maa- ja metsätieteen tohtorin paperit.<br />
Ennen <strong>MTK</strong>:n puheenjohtajuutta<br />
Marttila on ansioitunut myös kunnallispolitiikassa<br />
ja neuvontajärjestö<br />
ProAgria Lapin hallituksessa.<br />
13<br />
hieman loivennettua maatilojen haasteita.<br />
EU-maiden yhteisen maatalouspolitiikan<br />
terveystarkastuksessa luotiin jonkin<br />
verran kannustimia Etelä-Suomeen,<br />
Juha Marttila kertoo.<br />
- Käydyt tukineuvottelut ovat olleet<br />
erittäin vaikeita. <strong>MTK</strong> on pannut neuvotteluihin<br />
paljon paukkuja. Etelä-Suomen<br />
141-tuen neuvottelut olivat haastavat,<br />
mutta tukikauden päättyessä vuonna<br />
2013 on odotettavissa erityisen haastavia<br />
tukineuvotteluita, Marttila arvelee.<br />
Puheenjohtajan mukaan Suomen vaikeaa<br />
tilannetta on alettu ymmärtää EUkomissiossa.<br />
Sekin halua, että tukipolitiikassa<br />
päästäisiin pysyvämpään<br />
tulokseen. Muutaman vuoden välein<br />
toistuvat työläät selvitykset eivät ole<br />
edes komission edun mukaisia.<br />
Kuntarakenne ja<br />
aluehallinto uusiksi<br />
Suomessa oli noin 450 kuntaa vielä muutama<br />
vuosi sitten. Nyt luku on pudonnut<br />
sadalla ja määrä karsiutuu yhä. Myös<br />
valtio on pannut aluehallintoaan uusiksi;<br />
parhaillaan ovat yhdistymässä elinkeinoviranomaisten<br />
ja ympäristöviranomaisten<br />
alueelliset toiminnot.<br />
- Kuntarakenneuudistus vaikuttaa järjestössä<br />
eniten paikallisyhdistyksiin,<br />
mutta aluehallinnon uudistus eniten liittoihin.<br />
Kummassakin vastinparit menevät<br />
osittain uusiksi. On tärkeää olla<br />
mukana nyt, kun uudet kunnat ja alueviranomaiset<br />
paaluttavat toimintojaan,<br />
puheenjohtaja Marttila sanoo.<br />
Esimerkkinä Marttila mainitsee<br />
<strong>MTK</strong>-yhdistyksen yhteistyön kunnan viranhaltijoiden<br />
kanssa. Mikäli yhden<br />
suurkunnan alueella on monta tuottajayhdistystä,<br />
mistä kunta tietää, minkä<br />
tai kenen kanssa pitää asioida? Ei mistään,<br />
jolleivät yhdistykset sitä itse sovi<br />
ja myös tiedota kunnalle.<br />
- Mutta yhdistysten yhdistymistä en<br />
kiirehdi. <strong>MTK</strong> on usein hyvin tärkeä lähiyhteisö.<br />
Jos yhdistys on voimissaan,<br />
sitä ei kannata rikkoa. Mikäli alueen<br />
kunnat yhdistyvät, niin yhteistyötä kyllä<br />
tarvitaan aivan korostetusti, Juha Marttila<br />
muotoilee.<br />
Valtion aluehallinto saa jatkossa näkyvämmän<br />
roolin alueiden kehittämisessä.<br />
<strong>MTK</strong>-liittoja Marttila neuvoo<br />
olemaan tarkkana, vaikkei uudistus sisälläkään<br />
erityisiä uhkia. Neuvottelukuntien<br />
ja ohjausryhmien paikat jaetaan<br />
nyt ja mikäli mukaan ei pyydetä, kannattaa<br />
oma-aloitteisesti tarjoutua.<br />
KARI AIKIO<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN ALUEPÄÄLLIKKÖ
14<br />
Meijerikatu 4, PL 148<br />
13101 HÄMEENLINNA<br />
Puh. (03) 65 751<br />
osuuskunta@hmlosuusmeijeri.fi<br />
www.hmlosuusmeijeri.fi
15
16<br />
vuoden varrelta • tapahtumia vuoden varrelta • tapahtum<br />
KUVAAJA: PÄIVI MERONEN<br />
Lounais-Hämeen <strong>MTK</strong>-yhdistyksen helmikuisilla Peltotreffeillä<br />
kävi noin 600 vierasta. Kuvassa Heikki Levomäki ProAgria<br />
Hämeestä ja <strong>MTK</strong> Hämeen aluepäällikkö Kari Aikio.<br />
Liiton kevätkokouksen yhteydessä pidettiin Kasvua Hämeessä<br />
-seminaari Lahden Sibelius-talolla. Etummaisina kahvia<br />
ottamassa Marja Pulkki ja Janne Näsi Tuuloksesta.<br />
Järjestön peruskurssit järjestetään nykyisin maakunnissa.<br />
Tälle kurssille osallistui nuoria tuottajia <strong>MTK</strong> Hämeen alueelta.<br />
Seisomassa Tapani Laukkanen <strong>MTK</strong>-järjestökoulutuksesta.<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
KUVAAJA: SANNA-HELENA RANTALA<br />
Kasvua Hämeessä -teemaohjelma ja liitto kutsuivat kuntavaaliehdokkaita<br />
kertomaan, millä tavoin he aikovat vaikuttaa suomalaisen ruuan ja<br />
maaseudun hyväksi. Tilaisuuden juonsi <strong>MTK</strong>:n ruokakulttuuriasiamies Jaakko<br />
Nuutila (toinen oik.).<br />
Hämäläisten ja pirkanmaalaisten<br />
yhteinen laskettelutapahtuma<br />
Sappeessa keräsi kaikenikäisiä<br />
reippaita osallistujia.<br />
Samantyyppistä toimintaa järjestetään<br />
jatkossakin.<br />
vuoden varrelta • tapahtumia vuoden varrelta • tapahtum
ia vuoden varrelta • tapahtumia vuoden varrelta • tapaht<br />
17<br />
”Aina oppii uutta kun on poissa kotoa”. Liiton johtokunta vieraili K-ryhmän<br />
koetilalla Hauholla kokoustamassa. Samalla tutustuttiin muun muassa<br />
viljaerien analysointimenetelmiin. Vasemmalta Mirva Lanssila, Eero Teppola<br />
ja Ilpo Markkola.<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
Eteläisten <strong>MTK</strong>-liittojen nuoret suuntasivat<br />
keväällä opintomatkalle Irlantiin. Tässä ollaan<br />
Locken viskitislaamolla.<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
KUVAAJA: SANNA-HELENA RANTALA<br />
Olimme mukana järjestämässä Härkätien Juhla -lähiruokatapahtumaa<br />
Hämeenlinnan keskustassa. Hattulalainen Ullan<br />
Luomutila toi paikalle hittituotteensa, aamullavarhaisella kerätyt<br />
marjat ja vihannekset. Kolme kesäkurpitsaa sai mukaansa parilla<br />
eurolla.<br />
KUVAAJA: KARI AIKIO<br />
Ympäristöpäivät Lammin biologisella asemalla. Jorma Pelto-Huikko,<br />
Tuija Nummela ja Jukka-Pekka Kataja seuraavat Markku Tornbergin<br />
maa- ja ympäristöpoliittista ajankohtaiskatsausta.<br />
Yhdistysten välinen sählyturnaus<br />
pelattiin Hämeenkoskella. Kuvassa<br />
oleva Forssan joukkue FC Toosa sijoittui<br />
toiseksi.<br />
ia vuoden varrelta • tapahtumia vuoden varrelta • tapaht
Maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
on ensisijaisen<br />
tärkeä vaikut-<br />
”tamiskohde.<br />
Maaseutunuori Mikko Roppo<br />
pyrkii <strong>MTK</strong>:n johtokuntaan<br />
Maaseutunuorten syysparlamentti<br />
valitsee maaseutunuorten<br />
edustajan <strong>MTK</strong>:n<br />
johtokuntaan marraskuussa.<br />
Eteläisten <strong>MTK</strong>-liittojen nuorten valitsema<br />
yhteinen ehdokas on Mikko Roppo<br />
Hämeenkoskelta.<br />
29-vuotias agrologi Mikko Roppo on<br />
viljellyt kasvinviljelytilaa Hämeenkoskella<br />
kaksi vuotta. Tila on vanha sukutila<br />
ja se on erikoistunut tuottamaan<br />
kylvösiementä. Lisäksi metsätalous on<br />
tärkeä tuotannonhaara. Mikolla on myös<br />
laaja työkokemus niin myyntitehtävistä<br />
maatalouskaupan alalta, maatalouslomittajan<br />
töistä sekä metsä- ja koneurakoinnista.<br />
Järjestön kautta voi vaikuttaa<br />
Suomalainen maaseutu<br />
pysyy elävänä vain, jos<br />
siellä on toimivaa maata-<br />
”loutta.<br />
<strong>MTK</strong>:ssa ja maaseutunuorissa toimiminen<br />
on kuulunut Mikon vapaa-aikaan<br />
viime vuosina. Hän on ollut <strong>MTK</strong> Hämeenkosken<br />
johtokunnassa vuodesta<br />
2008 ja nyt hän toimii yhdistyksen sihteerinä<br />
ja jäsensihteerinä. Mikko edustaa<br />
Hämettä eteläisten <strong>MTK</strong>-liittojen yhteisessä<br />
nuorten valiokunnassa.<br />
Suomalaisen perusmaatalouden, yksityisen<br />
omistusoikeuden ja niiden pysyvyyden<br />
puolustaminen on Mikko Ropolle<br />
tärkeää. Hänen mukaansa pysyvyys<br />
voidaan turvata vain niin, että suomalainen<br />
maatalouselinkeino on kannattavaa.<br />
- Suomalaisen maatalouden ongelmia<br />
ei ratkaista liiallisella erikoistumisella ja<br />
pikkupuuhastelulla. Suomalainen maaseutu<br />
pysyy elävänä vain, jos siellä on<br />
toimivaa maataloutta, Mikko toteaa.<br />
Mikko Ropon mielestä <strong>MTK</strong>:lla on<br />
paljon työnsarkaa monessa asiassa. Esimerkiksi<br />
ympäristö- ja maapolitiikka on<br />
ensisijaisen tärkeä vaikuttamisen kohde.<br />
Asioihin on puututtava jo valmisteluvaiheessa,<br />
sillä silloin voidaan vaikuttaa<br />
paljon lopputulokseen. Ympäröivä<br />
yhteiskunta ja sen kasvu asettavat paljon<br />
haasteita ja voivat vaikeuttaa maatalousyrittämistä.<br />
<strong>MTK</strong> muuttuu,<br />
perustehtävä pysyy<br />
<strong>MTK</strong> on järjestönä käynyt läpi melkoisen<br />
muutoksen samalla, kun maatalouden<br />
rakennekehitys on edennyt. Prosessi<br />
jatkuu edelleen siitä huolimatta,<br />
haluaako suomalainen viljelijä sitä vai<br />
ei. Haasteita ovat myös jäsenistön ikääntyminen<br />
ja väheneminen sekä suurten tilojen<br />
jättäytyminen järjestön ulkopuolelle.<br />
- Kymmenen vuoden kuluttua <strong>MTK</strong><br />
on edelleen voimissaan, vaikka senkin<br />
rakenne muuttuu pikkuhiljaa, Mikko<br />
Roppo toteaa.<br />
- Jäsenmäärä ehkä laskee nykyisestä,<br />
mutta aktiivisella kampanjoinnilla ja hyvillä<br />
jäseneduilla saadaan mukaan suuri<br />
määrä metsänomistajajäseniä, hän jatkaa.<br />
Mikon mukaan kymmenen vuoden<br />
kuluttua <strong>MTK</strong>:ssa on myös liittoja ja yhdistyksiä<br />
nykyistä vähemmän, mutta yhdistysten<br />
toiminta on vireää, sillä osallistuvaa<br />
väkeä on enemmän suurelta<br />
alueelta. Hänen mukaansa nuorten toiminta<br />
on silloin edelleen aktiivista.<br />
- <strong>MTK</strong>:n perustehtävä, maaseudun<br />
yrittäjien valtakunnallinen edunvalvonta,<br />
on kuitenkin edelleen tärkeintä, Mikko<br />
Roppo linjaa lopuksi.<br />
SANNA HELENA-RANTALA<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
MAASEUTUNUORTEN ASIAMIES
21<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Kierrättämällä vähennät merkittävästi<br />
jätteen syntyä, säästät luontoa ja<br />
energiaa.<br />
Ota selvää:<br />
www.kuusakoski.fi<br />
tai kysy lisää 0800 30880<br />
Onko<br />
jälkee<br />
vai ei?<br />
Kierrätämme metalliromut, akut, autot, renkaat,<br />
kuluttajien sähkö- ja elektroniikkalaitteet sekä<br />
rakennusjätteet. Lisäksi tarjoamme rakennusten<br />
purkupalvelut.<br />
Kierrätä! Kuusakosken jäljiltä maailma on vihreämpi!
22<br />
Ympäristö on maaseudun sydän<br />
- maanomistaja sen asiantuntevin hoitaja<br />
••• <strong>MTK</strong>:n jäsenten elinkeinot<br />
nojaavat luonnonvarojen<br />
hyödyntämiseen.<br />
Taloustieteen mukaan<br />
hyödykkeiden tuottamiseen<br />
tarvitaan kolmea<br />
tuotannontekijää, jotka<br />
ovat työ, luonnonvarat<br />
ja pääoma. Juuri tuottajalle<br />
luonnonvarojen<br />
kestävä käyttö onkin<br />
tärkeämpää kuin muille.<br />
Ympäristötietoisuus on maailmanlaajuisesti<br />
nouseva trendi.<br />
Samalla kun ympäristön huomioon<br />
ottaminen lisää maaseudun<br />
yrityksen velvoitteita, se luo myös mahdollisuuksia.<br />
Hyvänä esimerkkinä on<br />
maaseutumatkailu, jonka valttikortti on<br />
puhdas ja rauhallinen maalaismaisema.<br />
Samassa ympäristössä viihtyvät viljelykasvit<br />
ja kotieläimet.<br />
Ympäristön säästäminen rinnastetaan<br />
usein kestävään kehitykseen. Mutta<br />
määritelmän mukaan kestävään kehitykseen<br />
kuuluu paljon muutakin. Kestävä<br />
kehitys on myös sosiaalisesti ja taloudellisesti<br />
kestävää. Toisin sanoen ihmisten<br />
on voitava harjoittaa elinkeinojaan,<br />
harrastaa ja hieman nauttiakin elämästään.<br />
Kestävä kehitys ei siis ole sitä, että<br />
pannaan stoppi luonnonvarojen käytölle,<br />
sillä silloin kestävän kehityksen<br />
kolmijalka kaatuisi kahden jalan katketessa.<br />
Ei ole tarkoituksenmukaista mennä<br />
äärilaidasta toiseen. Kuvaannollisesti<br />
voidaan sanoa, että moottoritien ja neulaspolun<br />
väliin jää vaihtoehtoja.<br />
Omistaa saa,<br />
mutta saako käyttää?<br />
<strong>MTK</strong> on kautta aikojen puolustanut yksityisen<br />
omistusoikeuden vapautta. Takavuosikymmeninä<br />
omistamisen oikeutta<br />
uhkasi sosialisointi esimerkiksi<br />
suojeluperusteilla. Nykyään omistusoikeus<br />
ei niinkään ole vaakalaudalla, mutta<br />
uhat ovat samantasoisia: mitä hyötyä<br />
on maan omistamisesta, jollei omaisuut-<br />
Hämeenkoskelainen<br />
Ilpo Markkola luotsaa eteläisten<br />
<strong>MTK</strong>-liittojen ympäristövaliokuntaa<br />
ja on jäsen <strong>MTK</strong>-keskusliiton<br />
ympäristövaliokunnassa.<br />
Markkola muistuttaa, kuinka koko<br />
hämäläinen maisema on<br />
maanviljelyksen muovaama. Ilman<br />
maanviljelijöiden työtä maisema<br />
kasvaisi umpeen rantamaisemista<br />
alkaen.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
taan voi käyttää?<br />
Kunnissa mennään helposti siitä, missä<br />
aita on matalin. Esimerkiksi voidaan<br />
nostaa erilaiset maataloustoiminnan rajoitukset<br />
pohjavesialueilla. Ylempi viranomainen,<br />
kuten alueellinen ympäristökeskus,<br />
saattaa ohjeistuksessaan<br />
sanoa vaikka näin: ”pääsääntöisesti lietelantaa<br />
ei tulisi levittää pohjavesialueelle”.<br />
Ympäristökeskuksen ajatuksena on<br />
tällöin jättää kunnalle tilanteen mukainen<br />
harkintavara. Esimerkiksi heikosti<br />
vettä läpäisevällä paikalla lietteen levitys<br />
voitaisiin sallia. Mutta kunnan virkamiehen<br />
näkökulmasta on selkeintä ja<br />
helpointa, kun lannan levitys pohjavesialueelle<br />
kielletään kokonaan. Ympäristökeskuksen<br />
”ei tulisi” muuttuukin ehkä<br />
kunnan ympäristömääräyksissä ehdottomaan<br />
kieltomuotoon ”ei saa”.<br />
Maanomistajalla paras<br />
paikallistuntemus<br />
Maanomistaja tuntee tiluksensa paremmin<br />
kuin kukaan muu. Siksi mahdolliset<br />
viljelyn tai muun toiminnan suunnitellut<br />
rajoitukset tai suojelutoimet kannattaa<br />
käydä läpi maanomistajan kanssa.<br />
Maanomistaja tuntee maalajien vaihdokset,<br />
veden keväisen seisomisen pelloilla<br />
tai minkä tahansa muun paikallisen olosuhteen.<br />
Hyvä esimerkki toimivasta yhteistyöstä<br />
on suojavyöhykkeiden ja monivaikutteisten<br />
kosteikkojen perustaminen.<br />
Ensin tehdään selvitystyötä<br />
yhteistyössä tuottajajärjestön ja ympäristökeskuksen<br />
välillä. Sitten maasto<br />
kartoitetaan yhdessä maanomistajien<br />
kanssa. Näin ravinteita pidättävät suojavyöhykkeet<br />
ja kosteikot saadaan perustettua<br />
sekä ympäristön että maanomistajan<br />
kannalta parhaisiin paikkoihin.<br />
Viranomaistavoitteet onnistuvat ja<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
maanomistajat ovat tyytyväisiä. Utopiaako?<br />
Ei, vaan toteutunutta hämäläistä<br />
yhteistyötä, josta kerrotaan Auli Hirvosen<br />
ja Paula Salomäen artikkelissa<br />
viereisellä sivulla.<br />
Jokamiehenoikeudet ja<br />
maanomistajan oikeudet<br />
Suomessa on ainutlaatuiset jokamiehenoikeudet.<br />
Hyvin harvassa maassa<br />
saa vapaasti liikkua, leiriytyä tai kalastaa<br />
yksityisen mailla. Jokamiehenoikeudet<br />
ovat hyvä asia, jos ne mahdollistavat<br />
edes jonkinlaisen luontoyhteyden luonnosta<br />
muutoin vieraantuneille. Yleistä<br />
on myös jokamiehenoikeuksien väärinkäyttö,<br />
joten maanomistajan on syytä<br />
tuntea jokamiehenoikeudet ja omat<br />
oikeutensa. <strong>MTK</strong>:n maankäyttöjohtaja<br />
Markku Tornberg käsittelee jokamiehenoikeuksia<br />
lehden sivulla 35.<br />
Vesiensuojelun vuosi <strong>2009</strong><br />
<strong>MTK</strong> Häme on tehnyt hartiavoimin töitä<br />
koko muun järjestön kanssa antaessaan<br />
lausuntoja vesienhoitosuunnitelmista.<br />
Nämä vesiensuojelua ohjaavat asiakirjat<br />
ovat tulosta vesipuitedirektiivin toimeenpanosta.<br />
Vaikuttaminen on hyvin<br />
tärkeää kahdesta syystä. Ensinnä käytännön<br />
vesiensuojelutoimet maa- ja metsätaloudessa<br />
on saatava toimiviksi ja<br />
kohdistettava oikein, sinne missä vaikutuksia<br />
voidaan odottaa. Toiseksi suojeluun<br />
on löydyttävä rahoitus.<br />
Liitto on ollut vahvasti mukana Vesijärven<br />
suojeluhankkeessa Päijät-Hämeessä.<br />
Nyt syksyllä <strong>2009</strong> vastaavantyyppinen<br />
toiminta on käynnistymässä<br />
Kanta-Hämeen puolella Vanajaveden tilan<br />
parantamiseksi.<br />
KARI AIKIO<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN ALUEPÄÄLLIKKÖ
23<br />
Perusta kosteikko!<br />
Häränsilmänojaston<br />
ongelma on paha uomaeroosio.<br />
Se johtuu pääosin<br />
hienoa hietaa ja hiesua<br />
olevasta maaperästä, joka<br />
lähtee herkästi liikkeelle<br />
veden vaikutuksesta, kertoo<br />
Tommolan tilan isäntä<br />
Timo Suomela. Kosteikkoon<br />
kertynyt liete on<br />
poistettava, kun se uhkaa<br />
lähteä liikkeelle tulvavesien<br />
myötä tai kosteikon syvä<br />
osa on niin mataloitunut,<br />
ettei veden virtaama<br />
enää hidastu.<br />
Kosteikon kunnostaminen tehdään<br />
vähäisen virtaaman aikana<br />
talvella tai muuna kuivana aikana.<br />
Avoimuus lisää riistalintujen<br />
viihtyvyyttä, joten kannattaa<br />
poistaa yksittäisiä korkeita puita<br />
sekä liiallista kasvillisuutta. Paras<br />
kasvillisuuden hoitoaika on loppukesä,<br />
raivausta voidaan tehdä<br />
myös jäätyneen maan aikaan.<br />
Kaikki raivaus- ja niittojätteet<br />
viedään alueelta pois, jotta ravinteita<br />
poistuu myös sitä kautta.<br />
Monivaikutteinen kosteikko<br />
edistää vesiensuojelua, mutta<br />
tuottaa muitakin ympäristöhyötyjä.<br />
Kosteikko myös<br />
ehkäisee tulvia, varastoi kasteluvettä ja<br />
voipa sellaisella edistää riista- ja kalatalouttakin.<br />
Lisäksi kosteikot parantavat<br />
maisemaa.<br />
Maatalouden monivaikutteinen kosteikko<br />
on maatalousalueille perustettu<br />
tai syntynyt vesistön tai muun vesialueen<br />
osa, joka on lähes aina osittain veden<br />
peitossa ja jatkuvasti jonkin verran<br />
kostea.<br />
Patoamalla tai kaivamalla perustettuun<br />
kosteikkoon kuuluu allasosan lisäksi<br />
kasvillisuuden peittämää matalan<br />
veden aluetta. Se voi myös olla tulvaniitty<br />
tai -metsä tai mutkaiseksi ennallistettu<br />
uoma tulvatasanteineen.<br />
Kosteikon hoidossa on tärkeää, että<br />
ylläpidetään monipuolisuutta. Ravinteita<br />
vähentävät prosessit toimivat parhaiten<br />
kosteikossa, jossa on eri syvyisiä<br />
vesialueita, monilajista, vaihtelevan kokoista<br />
kasvillisuutta, paljon reuna-aluetta,<br />
penkereitä ja harjanteita sekä saaria.<br />
Tärkeää on, että vesi viipyy tarpeeksi<br />
kauan kosteikossa ja leviää mahdollisimman<br />
tasaisesti kasvillisuuden<br />
joukkoon. Myös kosteikon syvä osa on<br />
tärkeä, sillä se hidastaa veden virtaamaa<br />
ja kerää kiintoainetta.<br />
Talkoohenkeä ja säätiön apua<br />
Asikkalan Hillilän kylän yhteiset pellavanliotuspalstat<br />
toimivat nykyisin kos-<br />
teikkona ravinteiden ja kiintoaineksen<br />
pidättäjinä. Kosteikko perustettiin vuonna<br />
2002. Häränsilmän ojan kunnostushanke<br />
on osa Vesijärven valuma-alueen<br />
kunnostusta, joka alkoi paikallisen kylätoimikunnan<br />
aloitteesta vuonna 1997.<br />
Suunnitelman laati tuolloin Hämeen-Uudenmaan<br />
metsäkeskuksen asiantuntija.<br />
Häränsilmän ojan varrelle on rakennettu<br />
kolme kosteikkoa ja muutama laskeutusallas.<br />
Tällainen ketjumalli vähentää<br />
parhaiten ravinteiden ja kiintoaineksen<br />
huuhtoutumista.<br />
Paikalliset maanviljelijät käyttivät<br />
omia koneitaan ja työvoimaansa siinä<br />
määrin tehokkaasti, että kosteikkojen<br />
rakentamiskustannukset jäivät murtoosaan<br />
siitä, mitä ne olisivat rahtityönä<br />
kustantaneet. Myös parin vuoden takaiset<br />
kunnostustyöt; maa-aineksen ja kasvimassan<br />
poistaminen sekä padon korjaaminen<br />
on toteutettu pääosin talkoilla.<br />
Nykyisessä Vesijärvisäätiön Vesijärvi-ohjelmassa<br />
on kartoitettu muun muassa<br />
vanhojen laskeutusaltaiden ja<br />
kosteikkojen kuntoa sekä luonnon monimuotoisuutta.<br />
Järven osavaluma-alueita<br />
tullaan kunnostamaan ohjelmallisesti.<br />
Lähinnä seuraavia kunnostuskohteita<br />
ovat Häränsilmänojan lisäksi Virojoki ja<br />
Myllyojan suu. Vesijärvi-ohjelmassa ovat<br />
mukana muun muassa Hämeen TE-keskus,<br />
ProAgria Häme ry, <strong>MTK</strong> Häme ry ja<br />
Hämeen ympäristökeskus.<br />
Hoidon rahoitus ja oleellisimmat tukiehdot<br />
Monivaikutteisten kosteikkojen hoitoa rahoitetaan ympäristötuen erityistuella.<br />
Tukea voivat hakea ympäristötukeen sitoutuneet viljelijät. Myös rekisteröidyt<br />
yhdistykset voivat hakea tukea kosteikkojen hoitoon sekä perustamiseen.<br />
Tukimuotoja<br />
- Monivaikutteisten kosteikon hoito<br />
- Luonnon ja maiseman monimuotoisuuden edistäminen<br />
- Ei-tuotannollinen investointituki kosteikon perustamiseen<br />
- Suojavyöhykkeen perustaminen ja hoito (kosteikon reunoille)<br />
AULI HIRVONEN JA PAULA SALOMÄKI<br />
KIRJOITTAJAT OVAT MAISEMA-<br />
SUUNNITTELIJOITA PROAGRIA HÄMEESSÄ<br />
Tukiehtoja<br />
- sopimusala vähintään 0,3 ha, voi koostua osista, joiden vähimmäiskoko 0,05 ha<br />
- yläpuolisen valuma-alueen maankäytöstä 20 % peltoa ja pinta-ala 0,5 -1 % valuma-alueen<br />
pinta-alasta<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
24<br />
Hattulan-Kalvolan <strong>MTK</strong>-yhdistyksen<br />
ympäristöasiamies Risto<br />
Anttila pitää erityisen tärkeänä<br />
kaavoitukseen vaikuttamista.<br />
Kaavoituksella mahdollistetaan<br />
maanomistajan oikeus hyödyntää<br />
omistamaansa maata.<br />
•••<br />
Kun maanomistajalla on<br />
ympäristöasioihin liittyvä<br />
pulma, lähin ja usein<br />
paras apu löytyy omasta<br />
<strong>MTK</strong>-yhdistyksestä. Yhdistyksen<br />
oma ympäristöasiamies<br />
tuntee paikalliset<br />
päättäjät ja olosuhteet. Lisäksi<br />
päättäjien joukossa<br />
on paljon <strong>MTK</strong>-laisia, joiden<br />
kautta voi vaikuttaa<br />
myös suoraan.<br />
Ympäristöasiamies<br />
on paikallinen asiantuntija<br />
Mikäli ympäristönsuojelun ja<br />
kaavoituksen käytännöistä<br />
päätettäisiin vain pääkaupungissa<br />
tai Brysselissä, se<br />
olisi kuin yhden koon vaate: mahtuu jokaisen<br />
päälle, muttei istu kunnolla kenellekään.<br />
<strong>MTK</strong>:n ympäristöasiamiehen<br />
tärkeä rooli on seurata, mitä kunnan<br />
maa- ja ympäristöpolitiikassa on tapahtumassa<br />
ja sopiiko se paikallisiin olosuhteisiin.<br />
Useimmiten ympäristöpolitiikan<br />
muutospaineet tulevat ylempää ympäristöhallinnosta.<br />
Jotkut asiat ovat toimeenpantavia<br />
suoria määräyksiä, jotkut<br />
vain ohjeita ja suosituksia. Hereillä<br />
oleva ympäristöasiamies huomaa, mikäli<br />
kunta tekeekin suosituksesta ehdottoman<br />
määräyksen. Esimerkiksi voidaan<br />
ottaa nitraattidirektiivistä löytyvä määräys,<br />
että syksyllä levitetty lanta on mullattava<br />
vuorokauden kuluessa. Lisäksi<br />
nitraattidirektiivi suosittelee, että multaus<br />
voitaisiin mieluusti tehdä neljän tunnin<br />
sisällä. Käytännön työssä näin nopea<br />
multaus on miltei mahdotonta ja<br />
ympäristön hyödytkin olisivat vähäisiä.<br />
Siksi kunnan ei pidä muuttaa suositusta<br />
määräykseksi ja vaatia multausta neljässä<br />
tunnissa.<br />
Käytännön miehiä tarvitaan<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
Hattulalainen Risto Anttila on toiminut<br />
ympäristöasiamiehenä yli 10 vuotta.<br />
Yhdistyksen johtokuntakokemusta alkaa<br />
olla neljännesvuosisata täynnä ja liiton<br />
johtokunnassa Anttila on vaikuttanut<br />
vuodesta 2006 alkaen. Kunnassa hän<br />
on mieltänyt kaavoitukseen vaikuttamisen<br />
erityisen tärkeäksi.<br />
- Kaavoituksen seuranta kannattaa.<br />
Kaavoilla vaikutetaan ratkaisevasti maaja<br />
metsätalouteen, sillä kaavassa määrätään<br />
mihin maa-aluetta yleensä voi käyttää,<br />
Risto Anttila valottaa.<br />
Anttilan kotikunta Hattula tekee paljon<br />
hallinnollista yhteistyötä suuren<br />
naapurinsa Hämeenlinnan kanssa. Muun<br />
muassa alueellinen ympäristölautakunta<br />
on yhteinen, mutta käytännössä Hämeenlinna-vetoinen.<br />
- Kaupunkipainotteisiin ympäristölautakuntiin<br />
ei välttämättä saada riittävää<br />
maalaisedustusta. Lautakunnista<br />
voi putkahtaa erikoisia määräyksiä, jollei<br />
asioihin vaikuteta etukäteen. Päätösten<br />
toteaminen jälkikäteen ei riitä, Anttila<br />
painottaa.<br />
Pienehköissä maaseutukunnissa<br />
maa- ja metsätalouden merkitys kuntataloudelle<br />
on merkittävä. Lähtökohtaisesti<br />
niissä ymmärretään maaseudun<br />
tarpeet melko hyvin, onhan päättävissä<br />
elimissä mukana myös tuottajia enemmän<br />
kuin kaupunkikunnissa. Maanviljelijä<br />
ja Urjalan <strong>MTK</strong>-yhdistyksen johtokuntalainen<br />
Simo Vehmaa allekirjoittaa<br />
tämän.<br />
- Pääsin ensimmäisen kauden kunnanvaltuutettuna<br />
suoraan rakennus- ja<br />
ympäristölautakunnan puheenjohtajaksi.<br />
Täällä ajateltiin, että lautakunnassa<br />
tarvitaan ymmärrystä etenkin maa- ja<br />
metsätaloudesta, Simo Vehmaa kertoo.
Intoa ja taitoa<br />
Sekä Risto Anttila että Simo Vehmaa näkevät<br />
valtuustokäsittelyn olevan viimeinen<br />
vaihe päätöksentekoketjussa. Päätettäviin<br />
asioihin ei valtuustosalissa<br />
enää juuri vaikuteta. Keskeistä on olla<br />
mukana valmisteluvaiheessa, eli osallistua<br />
lautakuntatyöhön tai muutoin pitää<br />
yhteyttä valmisteleviin virkamiehiin.<br />
- Varsinkin maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
on sen verran mutkikasta, että<br />
valmistelevalla lautakunnalla ja virkamiehillä<br />
on käytännössä kaikki valta.<br />
Valtuuston rooli on usein vain hyväksyä<br />
valmiit kokonaisuudet, Simo Vehmaa<br />
kuvaa.<br />
Nykyään kunnilla on kaavoitusmonopoli<br />
alueellaan. Risto Anttila rohkaisee<br />
ennakkoluulottomiin kaavoitusratkaisuihin.<br />
- Ei kannata etukäteen vesittää hyvää<br />
kaavaa miettimällä, saattaisiko jokin<br />
kunnan ulkopuolinen viranomaistaho<br />
valittaa siitä. Kannattaa rohkeasti kaavoittaa<br />
kunnan ja sen asukkaiden intressien<br />
mukaan, Anttila neuvoo.<br />
- Aina kannattaa paneutua asioihin<br />
hyvin. Valtaosa päättäjistä ei tee niin.<br />
Siksi pienelläkin porukalla on vaikutusmahdollisuuksia,<br />
jos se on perehtynyt<br />
ajamaansa asiaan ja perustelee sen hyvin,<br />
Risto Anttila jatkaa.<br />
Ympäristöasiamiehen arki<br />
Jäsenkunnalta tulee monenlaisia kysymyksiä<br />
<strong>MTK</strong>-yhdistyksen ympäristöasiamiehelle.<br />
Risto Anttilan mukaan eniten<br />
kysytään pohjavesialueista ja niillä viljelemisestä,<br />
jätehuollosta sekä jäteveden<br />
käsittelystä. Ympäristöasiamiehen<br />
tärkeä henkilökohtainen ominaisuus on<br />
valmius auttaa toisia ja tarvittaessa hieman<br />
selvitellä asioita. Se taas ei luonnistu,<br />
jollei ole positiivisesti kiinnostunut<br />
ympäristöstä ja sen hoitamisesta. Omaksuttavaa<br />
asiaa on paljon ja innostusta<br />
tarvitaan.<br />
- Ja lopputuloksen kannalta asenne<br />
on kaikkein tärkeintä. Sillä voidaan eniten<br />
vaikuttaa ympäristön parhaaksi sekä<br />
virkamiehen työhuoneessa, jossa ohjeita<br />
laaditaan, että pellolla, jossa viljelijä<br />
niitä toteuttaa. Kun asenne on arvostava<br />
ja ymmärtävä molemmin puolin, saadaan<br />
käytännönläheisiä ratkaisuja, Anttila<br />
tietää.<br />
- Liiton työtä on tehdä maakuntatasolla<br />
parhaansa, että ympäristöasioiden<br />
ohjeistus olisi lähtökohdiltaan yksiselitteistä<br />
ja toteuttamiskelpoista. <strong>MTK</strong> Hämeen<br />
johtokuntalaisena pidän tärkeänä,<br />
että liitto pitää aktiivisesti yhteyttä ympäristökeskuksen<br />
kanssa, Risto Anttila<br />
jatkaa.<br />
Vaikea jätevesikysymys<br />
25<br />
Muutaman vuoden päästä voimaan tuleva<br />
jätevesiasetus työllistää ympäristöasiamiehiä<br />
lisääntyvässä määrin.<br />
Vuoden 2014 alusta pitää jokaisen vesivessallisen<br />
kiinteistön jätevedet joko<br />
puhdistaa määräysten vaatimalla tasolla<br />
tai johtaa jätevesi kunnalliseen viemäriverkkoon.<br />
Markkinoille on ilmaantunut<br />
lukuisia puhdistamokauppiaita. Tiedetään,<br />
etteivät kaikki toimi asiallisesti<br />
edes yrityksenä, saati että kaikki myydyt<br />
puhdistamot toimisivat kuten pitää.<br />
Merkittävä osa kiinteistöistä ei ole<br />
vielä ryhtynyt mihinkään toimiin, mikä<br />
saattaa olla monessa tapauksessa viisasta.<br />
Kunnat laajentavat viemäriverkkojaan,<br />
mutta asukkaat eivät saa aina<br />
tietoa ajoissa. Huonoin vaihtoehto olisi<br />
maksaa kallis panospuhdistamo tontilleen<br />
ja sen jälkeen huomata, kuinka<br />
kunta vetää uutta viemäriputkea kulmakunnalle.<br />
Nyt jos koskaan kunnilta<br />
kaivattaisiin pitkäjänteistä vesi- ja viemäriverkoston<br />
suunnittelua ja siitä tiedottamista<br />
kuntalaisille. Ympäristöasiamiesten<br />
tuntosarvia tarvitaan.<br />
Simo Vehmaan mukaan myös Urjalassa<br />
kiinteistökohtaisten jätevesijärjestelmien<br />
rakentaminen on ollut toistaiseksi<br />
vähäistä.<br />
- Luulen, etteivät kaikki kiinteistöt<br />
ehdi saada jätevesiasioita kuntoon määrävuoteen<br />
2014 mennessä. Oman puhdistamon<br />
hankinnan sijasta olisi suositeltavaa<br />
liittyä kunnan viemäriverkkoon,<br />
jos se vain on mahdollista. Se on huoleton<br />
ratkaisu ja myös kunnan edun mukaista,<br />
sillä jätevesipuhdistamon puhdistusteho<br />
paranee, kun käyttöaste nousee,<br />
Vehmaa perustelee.<br />
KARI AIKIO<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN ALUEPÄÄLLIKKÖ<br />
Simo Vehmaa johtaa<br />
Urjalan rakennus- ja ympäristölautakuntaa.<br />
Merkittävää<br />
on myös hänen<br />
päivätyönsä Airanteen<br />
Energian toimitusjohtajana.<br />
Bioenergian tuotanto<br />
on konkreettista työtä<br />
ympäristön hyväksi. Tämä<br />
polttovalmis hake lämmittää<br />
pian lähiseudun<br />
taloja kaukolämpöverkon<br />
kautta.<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
26<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
John Deere<br />
– taloudellinen kumppani<br />
Taloudellisuus<br />
Koneviestin testissä (5/<strong>2009</strong>)<br />
viiden traktorin polttoaineen<br />
kulutusta verrattiin maantiellä<br />
perävaunun vedossa.<br />
John Deere 6930 Premium<br />
oli vertailun taloudellisin.<br />
Myynti:<br />
Hämeenlinna:<br />
Ilari Mikkola<br />
010 76 83173<br />
Samassa testissä verrattiin myös<br />
huoltokustannusta per ajotunti. John<br />
Deeren huoltokustannus oli pienin.<br />
Käytettävyyden ja ajo-ominaisuuksien<br />
osalta kyseisessä testissä John Deere<br />
6930 Premiumista todettiin: ”Kuljettajien<br />
suosikki”.<br />
Lahti:<br />
Markus-Mikko<br />
Salo<br />
010 76 83414<br />
Lahti:<br />
Juha Utela<br />
010 76 84233<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
www.agrimarket.fi<br />
www.deere.fi<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Ota itsellesi täysi hyöty<br />
viljakaupasta yhteistyössä<br />
Avenan kanssa<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Bror Staffas Kenneth Ahlqvist Andrea Ehrström Leif Udd Seija Uuskoski<br />
Matti Hämäläinen Maarit Tammelin Johan Andberg Hanna Ikävalko Matti Koskela<br />
Jos arvostat viljakaupan sujuvaa<br />
kokonaispalvelua, ota yhteys Avenaan.<br />
Keskustelemme mielellämme<br />
viljakaupasta kanssasi.<br />
Soita meille 010 402 2530<br />
tai vaihde 010 402 02.<br />
Viljakaupan ykköspaikka<br />
Katso kilpailukykyiset hintamme!<br />
www.avenakauppa.Þ<br />
Avena_Proagria_<strong>mt</strong>k_90x125.indd 1<br />
9/3/09 11:30:48 AM
Maatalouden<br />
vesiensuojelun toimenpiteet<br />
Rehevöitymisen estämisessä tehokkain<br />
tapa on toimia ennakoivasti, jo ennen<br />
haittojen syntymistä järvissä ja jokivesissä.<br />
Ennaltaehkäisevässä työssä<br />
maatalouden vesiensuojelutoimenpiteet<br />
ovat usein avainasemassa.<br />
Maatalouden vesiensuojelutoimenpiteitä<br />
on laaja valikoima. Useat niistä sisältyvät<br />
ympäristötukijärjestelmiin, mutta<br />
viljelijä voi tehdä vesistöjen kannalta<br />
parempia valintoja myös tukijärjestelmien<br />
ulkopuolisilla toimilla. Vesiensuojelullisia<br />
ympäristötuen toimenpiteitä ovat<br />
esimerkiksi ojien suojakaistat, luonnonhoitopeltojen<br />
perustaminen, lannoituksen<br />
tarkentaminen tai vähentäminen,<br />
maan muokkauksen keventäminen ja<br />
peltojen talviaikainen kasvipeitteisyys,<br />
ravinnetaseiden laskenta tai kerääjäkasvien<br />
viljely. Erityisympäristötukien<br />
kautta pyritään tukemaan muun muassa<br />
leveämpien suojavyöhykkeiden ja kosteikoiden<br />
perustamista ja hoitoa. Lisäksi<br />
viljelijä tekee vesiensuojelutyötä, kun<br />
hän huolehtii maaperän hyvästä kasvukunnosta<br />
ja valitsee mahdollisimman<br />
luonnonmukaisia peruskuivatusmenetelmiä.<br />
Yhteistä kaikille toimenpiteille on, että<br />
ne pyrkivät estämään ja vähentämään<br />
Keskeinen maatalouden vesiensuojelua<br />
edistävä tukimuoto on maatalouden ympäristötuki.<br />
Tuen toimenpiteet voidaan<br />
jakaa perustoimenpiteisiin, lisätoimenpiteisiin<br />
sekä erityisympäristötuen sopimuksiin.<br />
Tuella pyritään pitkävaikutteisuuteen;<br />
sitoumukset ovat viisivuotisia<br />
ja sopimukset viisi- tai kymmenvuotisia.<br />
Ympäristötuen perustoimenpiteen tuki<br />
riippuu tilatyypistä; kasvinviljelytiloilla<br />
peltokasvien tuki on 93 /ha/v ja<br />
kotieläintiloilla 107 /ha/v. Perustoimenpiteen<br />
vesiensuojelua edistävät ehdot<br />
liittyvät mm. viljavuustutkimuksiin perustuviin<br />
typen ja fosforin käyttöä sääteleviin<br />
lannoitusmääräyksiin. Myös puutarhakasveille<br />
on asetettu lannoitusta<br />
sääteleviä ehtoja. Toinen merkittävä toimenpide<br />
on pientareiden ja suojakaistojen<br />
jättäminen valtaojien ja tätä suurempien<br />
vesiuomien varrelle.<br />
Ympäristötuessa on myös vesiensuojelua<br />
edistäviä valinnaisia lisätoimenpiteitä:<br />
vähennetty lannoitus (10 /ha),<br />
maa-aineksen ja ravinteiden huuhtoutumista<br />
peltomaasta vesistöihin. Kosteikoilla<br />
ja laskeutusaltailla puolestaan<br />
pyritään pysäyttämään jo liikkeelle lähteneet<br />
ravinteet ennen niiden kulkeutumista<br />
vesistöihin. Suojavyöhykkeiden<br />
ja kosteikoiden perustamista helpottamaan<br />
ja tehostamaan on viime vuosina<br />
laadittu runsaasti yleissuunnitelmia,<br />
joissa on kartoitettu kohteita joissa nämä<br />
toimenpiteet olisivat erityisen tarpeellisia.<br />
Yleissuunnitelmissa ehdotettuja<br />
kohteita on kuitenkin vielä paljon<br />
toteuttamatta.<br />
Vesiensuojelua edistäviä toimenpiteitä<br />
ja sopivia kohteita löytyy melko<br />
helposti lähes jokaiselta tilalta. Vesiensuojelunäkökulman<br />
korostaminen toimintojen<br />
ja rakenteiden sijoittamisessa<br />
sekä viljelykäytännöissä on usein hyvin<br />
Maatalouden<br />
vesiensuojelun tuet<br />
Sopimus<br />
typpilannoituksen tarkentaminen peltokasveilla<br />
(23 /ha), ravinnetaseet (18 /<br />
ha), lannan levityskasvukaudella (27 /<br />
ha), kolme kasvipeitteisyystoimenpidettä<br />
(11, 30 tai 45 /ha), kerääjäkasvien<br />
viljely (13 /ha), typpilannoituksen tarkentaminen<br />
puutarhakasveilla (90 /ha)<br />
sekä katteen käyttö monivuotisilla puutarhakasveilla<br />
(256 /ha).<br />
Erityisympäristötuet on tarkoitettu<br />
pienehköille herkille alueille, joilta ravinnepäästöt<br />
vesistöihin ovat merkittävät.<br />
Taulukossa sopimukset, joiden keskeisenä<br />
tarkoituksena on vesiensuojelu.<br />
Erityisympäristötukien hakuaika on<br />
ajoittunut huhtikuun loppuun. Nyt onkin<br />
oikea aika alkaa suunnitella ensi<br />
vuoden sopimuskohteita.<br />
Tukitaso<br />
Suojavyöhykkeen perustaminen ja hoito .................................... max 450 /ha<br />
Monivaikutteisen kosteikon hoito .............................................. max 450 /ha<br />
Pohjavesialueen peltoviljely ....................................................... 156 /ha<br />
Valumavesien käsittelymenetelmät säätösalaojitus ................... max 54 /ha<br />
Valumavesien käsittelymenetelmät säätökastelu ....................... max 108 /ha<br />
Valumavesien käsittelymenetelmät kuivatusvesien kierrätys ..... max 140 /ha<br />
Ravinnekuormituksen tehostettu vähentäminen ........................ 347 /ha<br />
Lietelannan sijoittaminen peltoon .............................................. 56 /ha levitetty ha<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
tiedostettu tiloilla, jotka sijaitsevat järvien<br />
ja jokien rannoilla. Vaikka tila sijaitsisi<br />
“kuivalla maalla” olisi sen sijainti<br />
valuma-alueella hyvä hahmottaa, sillä<br />
pienempienkin purojen ja valtaojien<br />
kautta kulkee vuodessa huomattavia vesimääriä<br />
kohti alapuolisia vesistöjä. Vesiensuojelutoimenpiteitä<br />
kannattaisikin<br />
tehostaa erityisesti tiloilla, jotka sijaitsevat<br />
vesistöjen välittömässä läheisyydessä,<br />
mutta vesiensuojelutoimet ovat suureksi<br />
hyödyksi myös muualla. Lisäksi ne<br />
edistävät maiseman- ja riistanhoitoa sekä<br />
luonnon monimuotoisuuden ylläpitämistavoitteita.<br />
SUVI MÄKELÄ<br />
KIRJOITTAJA ON HÄMEEN<br />
YMPÄRISTÖKESKUKSEN SUUNNITTELIJA<br />
JUHA POUTIAINEN<br />
KIRJOITTAJA ON HÄMEEN<br />
TE-KESKUKSEN RYHMÄPÄÄLLIKKÖ
Jätevesijärjestelmän<br />
suunnittelu<br />
ja rakentaminen on<br />
perusteltua jättää ammattilaiselle.<br />
Oleellista<br />
on muun muassa järjestelmän<br />
oikea mitoitus ja<br />
sijoitus huollettavuuden<br />
kannalta.<br />
Puhdistetun<br />
jäteveden voi johtaa<br />
esimerkiksi<br />
ojaan.<br />
Jäteveden käsittely<br />
•••<br />
muutoksen kourissa<br />
Haja-asutusalueiden kiinteistöjen on selvitettävä jätevesijärjestelmänsä<br />
tilanne ja tarvittaessa nykyaikaistettava se. Aikaa on<br />
vuoden 2013 loppuun, mutta monet ovat jo panneet toimeksi.<br />
Mistä oikein on kysymys?<br />
Jätevesistä on määräyksiä monissa<br />
eri laeissa ja asetuksissa. Näistä<br />
on laadittu melko seikkaperäinen<br />
yhteenveto, nimeltään “Haja-asutusalueiden<br />
jätevesihuollon tehostamisen<br />
toimeenpano”. <strong>MTK</strong> on ollut mukana<br />
tämän kirjasen laatimisessa ja se on<br />
vastikään ilmestynyt Ympäristöministeriön<br />
julkaisemana. Asiat on kuitenkin<br />
mahdollista ja tarpeellistakin esittää tiiviimmin,<br />
joten tämä artikkeli tekee sen.<br />
Tärkeimmät asiat ensin<br />
Määräaika on siis vuoden 2013 loppu.<br />
Sen jälkeen haja-asutusalueiden jätevedet<br />
on pääsääntöisesti puhdistettava.<br />
Käytännössä kiinteistö voi selvitä tekemättä<br />
yhtään mitään, tekemällä vain selvityksen,<br />
tai sitten sen täytyy tehostaa<br />
jätevesijärjestelmäänsä tai hankkia uusi<br />
jäteveden puhdistamo.<br />
Toimeen kannattaa ryhtyä riittävän<br />
ajoissa, jotta ei ole muiden mattimyöhäisten<br />
kanssa ruuhkauttamassa kuntien<br />
neuvontaa ja puhdistamokauppiaiden<br />
puhelimia. Toisaalta vanhan viisauden<br />
mukaisesti uuteen junaan kannattaa<br />
nousta vasta, kun sen on todettu pysyvän<br />
kiskoilla. Ensimmäiset ottavat riskin<br />
ja näin on ollut myös jätevesijärjestelmien<br />
osalta. Nyt voitaneen uskoa<br />
junan kulkevan jo tukevasti.<br />
Monet ensimmäisistä puhdistamoista<br />
eivät täyttäneet tehtäväänsä. Nykyäänkin<br />
kannattaa kysellä EN-standardin<br />
mukaisten testitulosten perään. Mutta<br />
muita yllätyksiä voi yhä tulla. Yllättäen<br />
kunta voi laajentaa viemäriverkostoaan,<br />
jolloin jo hankittu puhdistamo menee<br />
käytännössä hukkaan. Kunnan suunnitelmat<br />
on syytä selvittää etukäteen.<br />
Mikäli kiinteistö on liittynyt yhteiseen<br />
viemäriverkkoon, mitään toimenpiteitä<br />
ei edellytetä. Muussa tapauksessa<br />
kaikki alkaa kiinteistön jätevesiselvityksen<br />
laadinnasta.<br />
Selvityksellä voi selvitä<br />
Kiinteistön jätevesiselvitys on pykälien<br />
mukaan pitänyt laatia viimeistään vuonna<br />
2008. Selvityksen voi tehdä mainiosti<br />
itse. Tarkoitusta varten saa lomakkeen<br />
joko kunnasta tai netistä osoitteesta<br />
www.ymparisto.fi/hajajatevesi. Selvitys<br />
pidetään tallessa kiinteistöllä ja on pyydettäessä<br />
esitettävä kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle.<br />
Selvityslomakkeen avulla voidaan arvioida,<br />
riittääkö kiinteistön jätevesijärjestelmä<br />
sellaisenaan vai tarvitaanko<br />
muutoksia. Pääsäännön mukaan jäteveden<br />
käsittelyvaatimukset eivät koske<br />
kiinteistöä, jos sen talousjätevesien<br />
määrä on vähäinen. Milloin määrä sitten<br />
on vähäinen tai ei ole? Jos kiinteistössä<br />
asutaan ympäri vuoden ja siellä<br />
on vesikäymälä, suihku tai pyykinpesukone,<br />
jäteveden määrää ei silloin pidetä<br />
vähäisenä ja jätevedenpuhdistus on järjestettävä.<br />
Mikäli kyseessä on vesikäymälätön<br />
kesämökki, jäteveden määrä on<br />
yleensä vähäinen eikä uusia järjestelyitä<br />
tarvita.<br />
Kannattaa huomata, että osa kiinteistön<br />
rakennuksista voi olla sellaisia, et-<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
tä niissä syntyvä vähäinen jätevesimäärä<br />
voidaan johtaa käsittelemättä maahan.<br />
Puhdistamoon tarvitsee kytkeä vain ne<br />
rakennukset, joissa jätevettä syntyy suuremmassa<br />
määrin.<br />
Kiinteistön on mahdollista saada lykkäystä<br />
jäteveden puhdistamiseen. Lykkäystä<br />
haetaan perustellulla syyllä kunnan<br />
ympäristönsuojeluviranomaiselta<br />
viideksi vuodeksi kerrallaan. Syy voi olla<br />
esimerkiksi asukkaiden korkea ikä ja<br />
siten lyhyt jäljellä oleva asuinaika kiinteistöllä,<br />
jolloin olisi kohtuutonta edellyttää<br />
kalliin puhdistusjärjestelmän<br />
hankintaa. Lykkäystä kannattaa hakea<br />
aikaisintaan vuoden 2012 loppupuolella.<br />
Sitten suunnittelemaan<br />
Mikäli selvityksen mukaan on rakennettava<br />
jätevesijärjestelmä tai tehostettava<br />
vanhan toimintaa, on järjestelmän<br />
suunnitelma järkevää teettää ammattilaisella.<br />
Tietoja pätevistä suunnittelijoista<br />
saa omasta kunnasta tai osoitteesta<br />
www.fise.fi. Suunnittelija voi löytyä<br />
myös puhdistamokauppiaan välityksellä.<br />
Suunnitelmassa on muun muassa<br />
osoitettava luotettavasti, että järjestelmä<br />
täyttää lakisääteiset puhdistustason<br />
vaateet. Kiinteistön näkökulmasta<br />
on tärkeää, että suunnitelmassa huomioidaan<br />
käsiteltyjen jätevesien purkupaikan<br />
sopivuus, järjestelmän oikea mitoitus<br />
ja sijoitus huollettavuuden kannalta.<br />
Suomen ympäristökeskus (SYKE) ylläpitää<br />
puhdistamosivustoa, josta voi itsekin<br />
käydä katsomassa puolueetonta<br />
tietoa jätevesijärjestelmistä. Sivusto<br />
löytyy osoitteesta www.ymparisto.fi/<br />
hajajatevesi. Eri laitemerkeistä löytyy<br />
testituloksia ja muutakin tietoa Asiantuntijoille-kohdan<br />
alta.<br />
Hyvässä suunnitelmassa selvitetään<br />
aina tekniset ja aikataululliset mahdollisuudet<br />
liittyä yhteiseen viemäriin, kuten<br />
kunnalliseen tai vesiosuuskunnan<br />
viemäriin. Mikäli liittyminen tulisi ajankohtaiseksi<br />
vasta vuosien kuluttua, niin<br />
tämäkin mahdollisuus pitää huomioida<br />
suunnittelussa.<br />
Jätevesijärjestelmän rakentaminen<br />
vaatii kunnan toimenpideluvan. Kunta<br />
voi kuitenkin helpottaa prosessia edellyttämällä<br />
vain rakentamista koskevaa<br />
ilmoitusta. Oli sitten kyseessä lupahakemus<br />
tai ilmoitus, niin laadittu suunnitelma<br />
on liitettävä siihen.<br />
Työt käyntiin<br />
Työ on tehtävä jätevesijärjestelmän<br />
suunnitelman mukaan. Varsinaisen rakentamistyön<br />
voi mainiosti tehdä myös<br />
itse, jos kokee osaamisensa riittävän.<br />
Kunta saattaa esittää, että työmaalla on<br />
oltava virallisesti pätevä vastaava työnjohtaja.<br />
Mutta rakentamismääräyskokoelman<br />
mukaan työnjohtajaa ei tarvita<br />
esimerkiksi silloin, kun kaivaminen on<br />
vähäistä ja rakennelma muutenkin vähäinen.<br />
Tavanomaisen omakotitalon jätevesijärjestelmä<br />
mahtunee aina tähän<br />
raamiin.<br />
Jätevesiasioiden byrokraattisuuden<br />
vuoksi saattaa olla perusteltua käyttää<br />
samaa ammattilaista suunnittelun lisäksi<br />
myös rakentamisessa. Saattaapa<br />
työ onnistuakin paremmin. On ainakin<br />
selvää, kenen vastuulla mikäkin lupa<br />
ja työvaihe on. Kotitalousvähennyksen<br />
mahdollisuus kannattaa muistaa.<br />
Ja kovaa käyttöä<br />
Yleensä asuinkiinteistön jätevedenpuhdistamo<br />
pärjää omillaan pari viikkoa<br />
tyypistä riippuen. Tälläkin välillä<br />
sen toimintaa on hyvä tarkkailla, kuten<br />
muunkin talotekniikan toimintaa tarkkaillaan.<br />
Saatujen kokemusten mukaan<br />
huoltoon on hyvä varata noin varttitunti<br />
viikossa. Järjestelmän huoltotoimiin<br />
kuuluu yleensä säätämistä aika ajoin,<br />
puhdistusta, kemikaalien lisäämistä, kulutustarvikkeiden<br />
uusimista ja lietteen<br />
poistamista.<br />
Kiinteistön omistajan pitää saada<br />
käyttö- ja huolto-ohje järjestelmän myyjältä.<br />
Sekään ei voi olla mikä tahansa paperi,<br />
vaan käyttö- ja huolto-ohjeen on<br />
myös täytettävä erityiset lakisääteiset<br />
vaatimukset.<br />
Ammattitaitoinen suunnittelija varmistaa<br />
ennen jätevesijärjestelmän valintaa,<br />
millaiset ovat asiakkaan valmiudet<br />
hoitaa ja huoltaa sitä. Järjestelmissä on<br />
eroja myös hoidon helppoudessa. Kaikki<br />
eivät sovi kaikille eivätkä kaikkiin<br />
kohteisiin.<br />
Järjestelmän huollon saa tehdä itse,<br />
mutta laitteistojen yleistyessä huoltopalvelut<br />
lisääntyvät, jolloin kilpailu pitänee<br />
hinnat siedettävinä. Huoltotoimet on<br />
syytä kirjata käyttöpäiväkirjaan.<br />
Kunnan velvollisuus on osoittaa<br />
paikka, johon puhdistamon ylijäämälietteen<br />
voi kuljettaa. Vastaanotto on<br />
yleensä vesihuoltolaitoksen jätevedenpuhdistamolla<br />
ja palvelu on maksullista.<br />
Kuljetuspalveluita saattaa löytyä sekä<br />
kunnalta että urakoitsijoilta. Tietyin<br />
edellytyksin lietteen saa myös kompostoida<br />
ja levittää pellolle.<br />
KARI AIKIO<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN ALUEPÄÄLLIKKÖ<br />
Jäsenetua<br />
jätevedenpuhdistamosta<br />
29<br />
Jäteveden käsittelyn muuttuneet<br />
vaatimukset koskevat merkittävää<br />
osaa <strong>MTK</strong>:n jäsenistä. Siksi on ollut<br />
perusteltua etsiä yhteistyökumppani,<br />
joka tarjoaisi jäsenillemme selkeitä<br />
etuja jätevesijärjestelmistä.<br />
Kotimainen Green Rock Oy tutkii,<br />
suunnittelee ja valmistaa tuotteet<br />
Suomessa, mutta on merkittävä toimija<br />
myös kansainvälisesti.<br />
Green Rock tarjoaa jäsenetuhintaan<br />
kaikenkokoisia puhdistamoita,<br />
mökkikokoluokasta ylöspäin. Tuotevalikoimasta<br />
löytyy myös maitohuonevesien<br />
puhdistamiseen soveltuvia<br />
laitteita. Paketin saa täydellisenä<br />
sisältäen suunnitelman ja asennustyön,<br />
tai vaihtoehtoisesti kaupan voi<br />
tehdä pelkistä osista.<br />
Sysmäläinen maa- ja metsätilan<br />
osakas Mari Toivonen hankki<br />
Green Rockin Iisi Sako 6 -puhdistamon<br />
180-neliöiseen taloon, jossa<br />
asuu neljä henkeä. Alueella olisi ollut<br />
mahdollista liittyä myös vesiosuuskuntaan,<br />
mutta koska oma<br />
lähdekaivo tuottaa hyvälaatuista<br />
juomavettä, ajatus kallistui jätevedenpuhdistamoon<br />
viemäriin liittymisen<br />
sijasta. Edullisempi hinta oli ratkaiseva<br />
tekijä.<br />
Green Rockin suunnittelija on tulossa<br />
nyt käymään ja lupahakemus<br />
kuntaan on tarkoitus laatia yhdessä.<br />
Hankintaa edelsi oma perehtyminen<br />
asiaan ja lukuisien esitteiden tilaaminen<br />
eri valmistajilta.<br />
- Green Rockin myyntimies otti<br />
meihin yhteyttä ja tarjoutui tulemaan<br />
paikan päälle kertomaan tarkemmin.<br />
Hän kertoi hinnat heti<br />
alussa selkeästi ja koko homma vaikutti<br />
vaivattomalta. Itse ei tarvitse<br />
huolehtia lupa-asioista tai muustakaan.<br />
Koko juttu on hyvin mietitty<br />
loppuun asti. Järjestelmä on myös<br />
käytössä edullinen ja vaikuttaa varmatoimiselta,<br />
Mari Toivonen perustelee<br />
valintaansa.<br />
- Huolto vaikuttaa hyvin helpolta,<br />
sen pitäisi kokolailla hoitua itsekseen.<br />
Kemikaalien lisääminen<br />
on ainut homma mikä pitää itse aina<br />
muistaa tehdä. Huollot aiommekin<br />
tehdä omatoimisesti, Mari Toivonen<br />
kertoo.<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
31
32<br />
Korvaukset<br />
•••<br />
kaavasta johtuvista maankäyttörajoituksista<br />
Asemakaava tai yleiskaava<br />
ei saa aiheuttaa<br />
maanomistajalle kohtuutonta<br />
haittaa. Maanomistaja<br />
voi valvoa<br />
etujaan kaavan valmisteluvaiheen<br />
aikana ja<br />
tarvittaessa valittamalla<br />
hyväksymispäätöksestä.<br />
Yleiskaavan tapaan asemakaavalla<br />
ei saa asettaa maanomistajalle<br />
kohtuutonta rajoitusta. Lisäksi<br />
asemakaavalla ei saa tuottaa<br />
sellaista kohtuutonta haittaa, joka kaavalle<br />
asetettavia tavoitteita tai vaatimuksia<br />
syrjäyttämättä voidaan välttää.<br />
Toisin sanoen asemakaavalla voidaan<br />
maanomistajalle asettaa kohtuuttomiakin<br />
rajoituksia, jos niitä ei voida mitenkään<br />
välttää. Mikäli kunnanvaltuuston<br />
hyväksymä yleis- tai asemakaava aiheuttaa<br />
kohtuutonta haittaa, voi maanomistaja<br />
valittaa hallinto-oikeuteen ja edelleen<br />
korkeimpaan hallinto-oikeuteen<br />
(KHO). Hallinto-oikeuden tai KHO:n<br />
päätöksellä kaava voidaan valittajan alueiden<br />
osalta kumota.<br />
Ennen kuin maankäyttö- ja rakennuslain<br />
(MRL) mukainen korvausvelvollisuus<br />
tulee voimaan, on maanomistajan<br />
haettava lupaa poiketa rajoituksesta.<br />
Vasta kun tämä hakemus on lainvoimaisesti<br />
hylätty, voi hän hakea maanmittaustoimistosta<br />
lunastustoimitusta,<br />
jossa mahdollinen lunastus tai korvaus<br />
tulee harkittavaksi. Säännös koskee<br />
vain rakentamista koskevaa poikkeamista,<br />
ei toimenpiderajoitusta.<br />
Lupaa rakentamiseen ei saa myöntää,<br />
jos vaikeutetaan yleiskaavan toteutumista.<br />
Lupa tulee kuitenkin myöntää,<br />
jos luvan epäämisestä johtuisi hakijalle<br />
huomattavaa haittaa eikä kunta tai valtio<br />
lunasta aluetta tai suorita haitasta<br />
kohtuullista korvausta.<br />
Kysymyksessä on ehdollinen rakentamisrajoitus.<br />
Yhteiskunnalla on siis mahdollisuus<br />
vielä harkita, pitääkö se kiinni<br />
kaavan mukaisesta tarkoituksesta ja onko<br />
se huomattavan haitan ylittyessä valmis<br />
lunastukseen tai korvaukseen. Kiel-<br />
teinen lupapäätös johtaa siihen, että<br />
maanomistaja voi hakea lunastustoimitusta<br />
maanmittaustoimistosta lunastuslain<br />
nojalla.<br />
Maanottoluvat<br />
ja niiden rajoittaminen<br />
on yksi kiistellyimmistä<br />
maa- ja<br />
ympäristöpolitiikan<br />
kysymyksistä. KUVA:<br />
KARI AIKIO<br />
Korvaus maisematyöluvan<br />
epäämisestä<br />
Maisematyöluvan epäämisestä johtuva<br />
korvaussäännös on MRL:ssa. Näin ollen<br />
luvan epäämisestä johtuvaa korvausvelvollisuutta<br />
arvioitaessa ei oteta huomioon<br />
saman lain mukaista, kaavasta metsänomistajalle<br />
johtuvaa muuta hyötyä<br />
tai sitä, onko kyseessä maa- ja metsätalousaluetta<br />
koskeva erityinen rajoitus.<br />
Siten korvausvelvollisuutta arvioitaessa<br />
maisematyöluvan epäämisen seurauksena<br />
on otettava huomioon vain,<br />
voiko metsänomistaja käyttää rajoituksenalaista<br />
maataan kohtuullista hyötyä<br />
tuottavalla tavalla.<br />
Maisematyölupavelvoite koskee koko<br />
asemakaava-aluetta. Sen sijaan yleiskaavassa<br />
toimenpiderajoitus samoin<br />
kuin rakentamisrajoitus koskevat vain<br />
erikseen osoitettua aluetta. Yleiskaavan<br />
rajoituksista johtuva korvausjärjestelmä<br />
on hieman epäselvä. Saattaa olla, että<br />
maisematyön lupavelvoite ulotetaan<br />
koskemaan yleiskaavassa esimerkiksi<br />
kaikkia kaavamerkinnällä “MU” merkittyjä<br />
alueita tai vain joitakin niistä. Osalla<br />
MU-alueista saattaa olla esimerkiksi<br />
kaavamääräys, jonka mukaan metsässä<br />
vain harvennushakkuu on sallittua. Jos<br />
toiselle osalle MU-alueita on asetettu lisäksi<br />
maisematyöluvan velvoite, ovat<br />
alueet rajoitusten ja korvausten suhteen<br />
eri asemassa.<br />
Maisematyölupaan saatetaan liittää<br />
vielä lisäehtoja, esimerkiksi kielto lainkaan<br />
käsitellä metsää ulkoilureitin molemmin<br />
puolin 20 metrin alueelta, kielto<br />
rakentaa metsätietä tai velvollisuus<br />
kerätä hakkuutähteet jne. Ensin mainituilla<br />
MU-alueilla kaavamääräys ei enää<br />
aiheuta korvausvelvollisuutta. Kaavan<br />
hyväksymisen jälkeen olisi maanomistajan<br />
pitänyt valittaa siitä sillä perusteella,<br />
että kaava aiheuttaa maanomistajalle<br />
kohtuutonta haittaa.<br />
Sen sijaan maisematyöluvan epääminen<br />
metsänkäsittelyn osalta voi johtaa<br />
korvauksiin. Korvauksen edellytyksenä<br />
on, ettei maanomistaja voi käyttää<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
33<br />
maataan hyväkseen kohtuullista hyötyä<br />
tuottavalla tavalla.<br />
Maisemalupa<br />
maanrakennustöissä<br />
Jos taas maisematyölupa maanrakennustöihin<br />
evätään, ratkeaa korvaus maaaineslain<br />
korvaussäännösten mukaisesti.<br />
Jos lupa on lainvoimaisesti evätty<br />
eikä maanomistaja voi käyttää maataan<br />
maa- ja metsätalouteen, rakentamiseen<br />
tai muuhun kohtuullista hyötyä tuottavaan<br />
tarkoitukseen, on yhteiskunta velvollinen<br />
omistajan niin vaatiessa lunastamaan<br />
alueen (maa-aineslaki, MAL).<br />
Maanrakennustöiden estyminen voi periaatteessa<br />
johtaa siis alueen lunastamisen.<br />
Käytännössä lunastaminen tulee tuskin<br />
koskaan kysymykseen, koska maanomistaja<br />
yleensä voi käyttää esimerkiksi<br />
metsätien aluetta maa- ja metsätalouteen.<br />
MAL:n lunastussäännös on käytännössä<br />
osoittautunut lähes merkityksettömäksi.<br />
Maisematyölupa on myönnettävä,<br />
jollei toimenpide vaikeuta alueen käyttämistä<br />
kaavassa varattuun tarkoitukseen<br />
taikka turmele kaupunki- tai maisemakuvaa.<br />
Myös luonto muuttaa<br />
maisemakuvaa<br />
Mutta mikä turmelee maisemakuvan?<br />
Lähdetäänkö siitä, että maisemakuva<br />
on kuin valokuva, joka tulee säilyttää<br />
ennallaan, vai onko maisemakuva ajan<br />
myötä muuttuva ilmiö? Sekä luonto että<br />
ihminen voivat muuttaa maisemakuvaa.<br />
Jos metsälle ei mitään tehdä, se joskus<br />
kenties salamaniskusta palaa tai myrskyn<br />
seurauksena tuhoutuu tai lahoaa.<br />
Sallitaanko vain luonnon aiheuttaa muutos,<br />
vai saako ihminen hyödyntää puuston<br />
kasvun hakkaamalla metsän pari<br />
kertaa vuosisadassa?<br />
Myönnetty maisematyölupa voidaan<br />
katsoa kuitenkin tosiasiallisesti evätyk-<br />
Kaava saattaa<br />
rajoittaa rakennusoikeutta.<br />
Mikäli rakennusoikeutta<br />
maanomistajan<br />
maalla<br />
rajataan, on syytä<br />
vaatia lisärakennusoikeutta<br />
vastaavaan<br />
paikkaan toisaalla.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
si, jos siinä hakijalle on asetettu niin ankaria<br />
lupaehtoja, ettei omistaja voi käyttää<br />
metsäänsä enää kohtuullista hyötyä<br />
tuottavalla tavalla. KHO on esimerkiksi<br />
katsonut maa-ainesluvan tulleen osittain<br />
evätyksi, kun luvassa on vähennetty<br />
määrä alle 30 prosenttiin haetusta määrästä.<br />
Vastaavasti, jos maisematyöluvalla<br />
metsänkäsittely sallitaan vain vähäisenä<br />
harvennushakkuuna, saattaa se merkitä,<br />
että kyseessä tosiasiassa onkin maisematyöluvan<br />
epääminen.<br />
Korvausvelvollisuuteen voivat vaikuttaa<br />
myös kaavamääräykset, jolloin<br />
hyväksyttykin maisema- työlupa voidaan<br />
katsoa osittain tulleen evätyksi.<br />
Tällaisesta päätöksestä voi valittaa hallinto-oikeuteen.<br />
Jos se toteaa, että kyseessä<br />
tosiasiassa oli luvan epääminen,<br />
voi maanomistaja tämän jälkeen hakea<br />
maanmittaustoimistosta lunastustoimitusta,<br />
jossa arvioidaan korvauksen suuruus.<br />
Maisematyöluvan epäämisestä yleistai<br />
asemakaavan laatimis- tai muuttamisalueilla<br />
ei voi saada korvausta, koska<br />
kyseessä on määräaikainen rajoitus.<br />
Maanomistajan<br />
pitää olla<br />
tarkkana, ettei<br />
kaavoitus estä<br />
maatalouden<br />
kehittämistä.<br />
KUVA:<br />
KARI AIKIO<br />
Korvaukset<br />
rakennusoikeuksista<br />
Rakennusoikeuksia ja niiden rajoituksia<br />
voidaan tarkastella maanomistajan mailla<br />
kokonaisuuksina. Näinhän on jo menetelty<br />
rantayleiskaavojen, rantakaavojen<br />
ja nykyisten ranta-asemakaavojen<br />
puitteissa. Kaavoissa on voitu siis siirtää<br />
rakennusoikeuksia paikasta toiseen saman<br />
maanomistajan mailla, jolloin tiettyjä<br />
rantaosuuksia on puolestaan voitu<br />
säästää rakentamiselta.<br />
On myös voitu menetellä niin, että<br />
suuremman alueen rakentaminen on<br />
keskitetty johonkin tiettyyn paikkaan<br />
antamalla siihen suuri määrä rakennusoikeutta,<br />
jolloin muut alueet on voitu<br />
jättää rakentamatta. Jos siirtämistä ei<br />
ole voitu suorittaa, tulee kaavaan merkitä<br />
ko. rakennuspaikka niin sanottuna.<br />
korvattavana rakennuspaikkana.<br />
Siirtämisessä on keskeistä arvojen<br />
siirtäminen, ei määrän siirtäminen. On<br />
kohtuutonta siirtää maisemallisesti hienosta<br />
kovapohjaisesta niemestä rakennusoikeus<br />
johonkin pehmeäpohjaiseen<br />
kaislikkorantaan. Erotus täytyisi korvata<br />
rahalla tai lisärakentamisella. Toinen<br />
kysymys on, onko kaikki rakennusoikeudet<br />
voitu siirtää. Muun muassa näissä<br />
tapauksissa tulee arvioitavaksi, jääkö<br />
maanomistajalle vielä kohtuullista hyötyä<br />
tuottava käyttö.<br />
Eduskunnan perustuslakivaliokunta<br />
on lain perustuslainmukaisuutta arvioidessaan<br />
katsonut, että jos omistusoikeuteen<br />
aiemmin kuuluvia oikeuksia<br />
vähennetään, on samalla puututtu omaisuuteen,<br />
vaikka omistusoikeuden kohteena<br />
oleva esine sinänsä säilyisikin<br />
koskemattomana. Käyttörajoitus on katsottu<br />
sallituksi, jos se ei loukkaa oikeuden<br />
normaalia, kohtuullista ja järkevää<br />
hyväksikäyttöä. Eli tässä tapauksessa<br />
pitäisi arvioida, voiko maanomistaja<br />
rajoituksesta huolimatta käyttää kaava-alueella<br />
olevaa rakennusoikeuttaan<br />
normaalilla, kohtuullisella ja järkevällä<br />
tavalla.<br />
MARKKU TORNBERG<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong>:N MAANKÄYTTÖJOHTAJA<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
Vuokralaisen tulee<br />
hoitaa vuokraaluetta<br />
sopimuksen<br />
mukaisesti. Tukioikeuksien<br />
siirtyminen<br />
on syytä huomioida<br />
vuokrasopimuksessa<br />
erikseen.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Pellonvuokrauksen<br />
ongelmakohtia<br />
•••<br />
Vuokrasopimuksen on syytä olla kirjallinen. Tietyin edellytyksen<br />
sopimuksen voi irtisanoa. Tukioikeudet ovatkin<br />
sitten oma lukunsa, mutta riskejä voi välttää käyttämällä<br />
<strong>MTK</strong>:n sopimuspohjaa.<br />
Vuokrasopimus voidaan tehdä<br />
suullisesti enintään kahdeksi<br />
vuodeksi ja kirjallisesti enintään<br />
kymmeneksi vuodeksi.<br />
Vuokrasopimuksen voi omistajien puolesta<br />
allekirjoittaa joku muukin henkilö<br />
omistajan valtuuttamana. Laissa ei<br />
ole asetettu määrämuotoa valtuutuksen<br />
muodolle, ja se voi olla vaikka suullinenkin.<br />
Epäselvyyksien ja vastaisten<br />
riitojen välttämiseksi sopimus ja mahdolliset<br />
valtuutukset on parempi tehdä<br />
kirjallisesti.<br />
Joskus vuokrattavan pellon omistaa<br />
kuolinpesä, jossa leski tekee pelloista<br />
vuokrasopimuksen. Leskellä on lain mukaan<br />
oikeus hallita jäämistöä jakamattomana.<br />
Lakia tulkitaan yleensä niin, että<br />
leski voi myös vuokrata tämän käyttöoikeutensa<br />
kohteena olevaa omaisuutta<br />
kolmannelle. Joskus omaisuuden luonne<br />
suorastaan edellyttää vuokraamista.<br />
Jos kuolinpesä ei enää viljele peltoja, ne<br />
on hyvä saattaa ulkopuoliseen viljelyyn,<br />
jotta pellot säilyisivät kunnossa ja tukioikeudet<br />
säilyisivät.<br />
Vuokraoikeuden pysyvyys ja<br />
sopimuksen irtisanominen<br />
Lain mukaan vuokraoikeus sitoo kiinteistön<br />
myöhempää luovutuksensaajaa,<br />
jos vuokramies on saanut kiinteistön<br />
hallintaansa ennen luovutusta. Eli esimerkiksi<br />
kauppa ei automaattisesti pura<br />
vuokraa.<br />
Lain mukaan pellon vuokrasopimusta<br />
ei voi irtisanoa muulla perusteella kuin<br />
mistä maanvuokralaissa säädetään. Muu<br />
sopimusehto on lain mukaan mitätön.<br />
Sopimusvapautta ei tältä osin siis ole.<br />
Irtisanoa voi, jos vuokralainen maanvuokralain<br />
tai vuokrasopimuksen vastaisesti<br />
on siirtänyt vuokraoikeuden tai<br />
luovuttanut vuokra-alueen tai sen osan<br />
hallinnan toiselle. Toisena syynä irtisanomiselle<br />
voi olla se, että vuokralainen<br />
on laiminlyönyt vuokramaksun määräaikaisen<br />
suorittamisen, mutta ei täytä<br />
maksuvelvollisuuttaan viimeistään kuukauden<br />
kuluessa kehotuksesta tai samassa<br />
ajassa aseta hyväksyttävää vakuutta.<br />
Lisäksi sopimus voidaan irtisanoa,<br />
jos vuokralainen on olennaisesti laiminlyönyt<br />
vuokra-alueen ja siihen kuuluvan<br />
omaisuuden kunnossapitovelvollisuuden.<br />
Irtisanoa voidaan myös, kun vuokralainen<br />
on lain tai vuokrasopimuksen<br />
vastaisesti käyttänyt vuokra-aluetta,<br />
mutta ei ole kehotuksesta huolimatta<br />
korjannut laiminlyöntiään tai menettelyään<br />
hänelle asetetussa kohtuullisessa<br />
määräajassa.<br />
Tukioikeudet ja vuokrapellot<br />
Vuokrapeltojen tukioikeusasian sääntely<br />
on vähintäänkin epäselvää. Tilatukilaki<br />
tuli voimaan 1.8.2005 ja sen mukaan<br />
ennen lain voimaantuloa tehtyjen vuokrasopimusten<br />
päättyessä tukioikeudet<br />
palautetaan maanomistajalle, ellei vuokrasuhdetta<br />
jatketa tai muuta sovita (lain<br />
20 § :n 4 momentti).<br />
Uusi lakimuutos tuli voimaan<br />
1.1.<strong>2009</strong>. Edellä mainittu momentti kumottiin,<br />
mutta ei takautuvasti. Ennen<br />
lain voimaatulo eli 31.12.2008 mennessä<br />
päättyneisiin vuokrasopimuksiin sovelletaan<br />
siis aiempaa momenttia.<br />
Vuoden <strong>2009</strong> alussa voimaan tulleessa<br />
muutoksessa lakiin lisättiin määräys,<br />
jonka mukaan sopimusta voidaan sovitella<br />
maanvuokralaissa säädetyllä tavalla.<br />
Edellytyksenä on, että tukioikeuksien<br />
siirtymisestä ei ole sovittu ja tilanne<br />
johtaisi kohtuuttomuuteen, kun sopijapuolten<br />
perustellut odotukset otetaan<br />
huomioon.<br />
Jotkut katsovat mainitun vanhemman<br />
lain säännöksen oleva EU-säädösten<br />
vastainen eikä sitä tulisi soveltaa<br />
lainkaan. Yhtään lainvoimaista tuomioistuinratkaisua<br />
asiassa pellon omistajan<br />
ja vuokralaisen riidassa ei ole, mutta<br />
juuri on saatu yksi vielä lainvoimaa vailla<br />
oleva käräjäoikeuden ratkaisu, joka<br />
tosin ei juuri asiaa selvennä.<br />
Jatkossa on tärkeää sopia vuokrasopimuksessa<br />
mitä tukioikeuksille tapahtuu<br />
vuokrasopimuksen päätyttyä.<br />
Järkevä vaihtoehto on käyttää pellonvuokrasopimusta<br />
tehtäessä <strong>MTK</strong>:n valmiita<br />
malleja ja täyttää ne ohjeen mukaan.<br />
MATTI KESS<br />
KIRJOITTAJA ON VARATUOMARI,<br />
ASIANAJAJA BÜTZOW OY:SSÄ<br />
ASIANAJOTOIMISTO BÜTZOW ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN JÄSENETUKUMPPANI<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka
Jokamiehenoikeus<br />
väistyy suhteessa maanomistukseen<br />
Suomessa käytössä oleva jokamiehenoikeus<br />
on vanha maan<br />
tapaan perustuva mahdollisuus<br />
käyttää toisen maata. Jokamiehenoikeuden<br />
perusteella on perinteisesti<br />
voinut liikkua kesällä jalkaisin ja talvella<br />
hiihtäen toisenkin maalla, sekä<br />
poimia metsässä kasvavia luonnonmarjoja<br />
ja sieniä. Jokamiehenoikeus on aina<br />
ollut väistyvä oikeus suhteessa maanomistukseen.<br />
Jos maanomistaja ottaa<br />
alueen erityiseen käyttöön, jokamiehen<br />
oikeus väistyy.<br />
Maatilamatkailun ja maaseutuyrittäjyyden<br />
laajetessa ja monipuolistuessa on<br />
kysymys jokamiehenoikeuksien hyödyntämisestä<br />
noussut vahvasti esiin. Saako<br />
toisen maa-alueelle viedä ohjattuja ryhmiä<br />
retkeilemään, ohjatusti marjoja poimimaan<br />
tai vaikkapa ratsastamaan?<br />
Jokamiehenoikeuksien käyttämisessä<br />
on oltava tarkkana. Lähtökohta tulee<br />
olla, että jos toisen mailla liikutaan<br />
vähänkin enemmän, tulee asiasta sopia<br />
maanomistajan kanssa. Näin toimii vastuullinen<br />
jokamiehen oikeuksien käyttäjä.<br />
Ei vahinkoa toisen<br />
omaisuudelle<br />
Ratsutilojen määrä on Suomessa voimakkaassa<br />
nousussa.<br />
Hyvin usein ratsutila<br />
perustetaan niin,<br />
että ostetaan entinen<br />
maatalouskiinteistö<br />
muutaman hehtaarin<br />
tontilla ja aletaan<br />
pitää ratsuhevosia.<br />
Varsinainen ratsastustoiminta<br />
tapahtuu<br />
naapureiden metsissä<br />
ja yksityisteillä.<br />
Ratsastusta toisen<br />
maalla perustellaan<br />
jokamiehenoikeudella.<br />
On heti tehtävä<br />
selväksi, että perinteiseen<br />
jokamiehenoikeuteen<br />
on ratsastuksen<br />
osalta liittynyt<br />
ainoastaan yksittäisen<br />
ratsastajan satunnainen<br />
ratsastaminen<br />
toisen alueella. Tällöinkin<br />
edellytyksenä<br />
on, että ratsastus ei<br />
saa aiheuttaa vahinkoa toisen omaisuudelle.<br />
Toistuva ratsastustoiminta toisen<br />
alueella vaatii aina maanomistajan luvan.<br />
<strong>MTK</strong>:n suositus onkin ratsutilan pitäjille,<br />
että he sopivat naapureiden kanssa<br />
näiden maiden käytöstä ja vasta sen<br />
jälkeen ryhtyvät ohjaamaan ratsastajia<br />
toisen maille. Sopimalla asiat useimmiten<br />
hienosti järjestyvätkin.<br />
Järjestettyihin retkitapahtumiin tai<br />
muihin järjestettyihin yleisötilaisuuksiin<br />
tarvitaan aina maanomistajan lupa.<br />
Myös tulen tekeminen toisen maalla<br />
edellyttää aina maanomistajan lupaa.<br />
Tulen teko on sallittua ainoastaan sitä<br />
varten erikseen osoitetuissa paikoissa.<br />
Liikkuminen ajoneuvoilla<br />
ja ratsastaen<br />
Vesialueella liikkuminen on vesilain mukaan<br />
sallittua. Tällöin kuitenkin tulee<br />
välttää menemästä liian lähelle toisen<br />
asuttamaa kesämökkiä ja sen laituria.<br />
Vesialueella talvella jäällä liikkuminen<br />
on myös vapaata ja jäällä on sallittua<br />
ajaa myös moottoriajoneuvolla, esimerkiksi<br />
moottorikelkalla. Sen sijaan maaalueilla<br />
kaikenlaisella moottorikäyttöisellä<br />
ajoneuvolla ajaminen toisen maalla<br />
vaatii aina maanomistajan luvan. Suomessa<br />
maastomönkijöiden määrä on nyt<br />
Kun maanomistaja ottaa<br />
alueen erityiseen käyttöön, jokamiehenoikeus<br />
väistyy.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Maa- ja ympäristöpolitiikka<br />
35<br />
voimakkaasti lisääntymässä. Mönkijöiden<br />
osalta toisen mailla ajaminen on sallittua<br />
ainoastaan maanomistajan luvalla.<br />
Omilla mailla luonnollisesti saa järjestää<br />
erilaisia tapahtumia ja moottoriajoneuvolla<br />
ajamistakin. Jos tällainen<br />
toiminta tapahtuu kuitenkin kovin lähellä<br />
toisen asuttua rakennusta, saattavat<br />
naapurussuhdelain melusäännökset<br />
tulla vastaan ja tällöin saatetaan joutua<br />
pyytämään naapurilta lupa moottorikäyttöisten<br />
ajoneuvojen maastokäyttöön.<br />
Yksityisteiden käyttö esimerkiksi ratsastustoimintaan,<br />
ravivalmennukseen ja<br />
niin edelleen on myös ollut jonkin verran<br />
kiistojen kohteena. Yksityisteistä<br />
on todettava, että myös ne ovat toisten<br />
omaisuutta. Yksityistie on tien osakastilojen<br />
yhteistä omaisuutta, ja sen käyttöön<br />
tarvitaan osakkaiden lupa.<br />
Myös yksityisteillä voidaan jokamiehen<br />
oikeuden perusteella liikkua jalkaisin<br />
ja hiihtäen. Samoin voi myös<br />
yksittäinen ratsukko yksityistietä satunnaisesti<br />
käyttää jokamiehenoikeuden<br />
perusteella.<br />
MARKKU TORNBERG<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong>:N MAANKÄYTTÖJOHTAJA
36
37<br />
Työkoneiden polttoainekuluissa<br />
piilee merkittävä säästömahdollisuus.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Energiakustannukset<br />
kuriin<br />
Keskimääräisellä maatilalla kuluu<br />
tutkimusten mukaan energiaa<br />
noin 150 000 kWh vuosittain.<br />
Tämä energia tuotetaan<br />
tällä hetkellä pääasiassa sähköllä ja<br />
polttoöljyllä. Ostoenergian nykyhinnoin<br />
maatilan energialasku on yleensä 10 000<br />
- 15 000 euroa vuodessa.<br />
Maatilojen energiankäytöstä 25 % on<br />
sähkön kulutusta, 45 % kuluu lämmöntuotantoon<br />
ja 30 % koneiden polttoaineisiin.<br />
Viljan kuivaukseen kuluu noin 20 %<br />
maatilojen energiankäytöstä.<br />
Maatilojen väliset erot ostoenergian<br />
kulutuksen osalta ovat huomattavia.<br />
Tuotantosuunta ja tuotannon laajuus<br />
vaikuttavat energiankulutukseen, mutta<br />
tuotantorakenteeltaan samanlaisten<br />
tilojen välillä on energian kulutuksessa<br />
huomattavia eroja.<br />
Asiantuntijoiden mukaan maatalouden<br />
on mahdollista lyhyellä aikajänteellä<br />
alentaa lähes 20 % nykyistä energiankulutusta.<br />
Merkittävin säästöpotentiaali<br />
löytyy työkoneiden polttoaineista. Muita<br />
huomattavia säästökohteita löytyy karjasuojista,<br />
asuinrakennuksista ja viljan<br />
käsittelystä.<br />
Biopolttoaineiden ja uusiutuvan<br />
energian hyödyntäminen on keino lisätä<br />
maatilan energiaomavaraisuutta.<br />
Puun ja muiden biopolttoaineiden käyttö<br />
maatilojen lämmöntuotannossa on<br />
jo nyt yleistä. Monilla tiloilla on kuitenkin<br />
edelleen mahdollista lisätä bioenergian<br />
käyttöä.<br />
Energiateknologian kehitys tarjoaa<br />
monille mahdollisuuden säästää erityisesti<br />
lämmöntuotannon energiakustannuksessa.<br />
Muun muassa lämpöpumput<br />
ja aurinkolämpöjärjestelmät tuovat uusia<br />
mahdollisuuksia hyödyntää uusiutuvaa<br />
energiaa.<br />
Tilakohtaiset<br />
energiasuunnitelmat<br />
Maa- ja metsätalousministeriö valmistelee<br />
maatilojen energiaohjelmaa, jonka<br />
tavoitteena on energiankäytön tehostaminen<br />
maatiloilla. Ohjelman puitteissa<br />
maatiloille tarjotaan mahdollisuus yrityskohtaisten<br />
energiasuunnitelmien tekemiseen.<br />
Suunnitelmassa tarkastellaan<br />
laaja-alaisesti maatilayrityksen nykyistä<br />
energiankäyttöä, energiansäästömahdollisuuksia<br />
sekä bioenergian hyödyntämistä.<br />
Tilakohtaisia energiasuunnitelmia tulevat<br />
tekemään koulutuksen saaneet<br />
energianeuvojat. Suurimmilla tiloilla<br />
energiakatselmus toteutetaan usean<br />
asiantuntijan voimin. Suunnittelukustannuksia<br />
korvataan valtion tuella.<br />
Tarkempaa tietoa ohjelmasta saadaan<br />
loppuvuonna <strong>2009</strong>. Tilakohtaisten suunnitelmien<br />
teko käynnistynee keväällä<br />
2010.<br />
ARTO LAINE<br />
KIRJOITTAJA ON HÄMEEN<br />
BIOENERGIAHANKKEEN PROJEKTIPÄÄLLIKKÖ<br />
Edullisempaa<br />
sähkönhankintaa<br />
Sähkön pörssihinnan vaihtelua on<br />
mahdollista hyödyntää ja säästää selvää<br />
rahaa.<br />
Yleensä kalleinta sähköä ostetaan<br />
toistaiseksi voimassa olevalla sähkösopimuksella.<br />
Sen sijaan määräaikaissopimuksen<br />
hinta perustuu sähköyhtiön<br />
arvioon sähkön hintakehityksestä sopimuskauden<br />
aikana.<br />
Viime aikoina toistaiseksi voimassaoleva<br />
hinta on laskenut vanhojen määräaikaissopimusten<br />
alle. Tämä on seurausta<br />
odottamattomista pörssihinnan<br />
muutoksista. Hintojen heilahtelu on todennäköistä<br />
jatkossakin.<br />
Suuri maatila käyttää yli 100 000<br />
kWh sähköä vuodessa, suuri ja monipuolinen<br />
maaseutumatkailuyritys paljon<br />
enemmänkin. Virheet tai huono<br />
tuuri sähkönhankinnassa voivat maksaa<br />
tuhansia euroja vuosittain. <strong>MTK</strong><br />
onkin lähtenyt hakemaan jäsenilleen<br />
uutta ratkaisua, joka elää sähkömarkkinoiden<br />
muutosten mukana.<br />
<strong>MTK</strong> on solminut jäsenetusopimuksen<br />
hämeenlinnalaisen Skapat Energia<br />
Oy:n kanssa. Valtakunnallinen yritys<br />
hankkii jo yli 11 000 yrityksen sähkön.<br />
Sillä ei ole omaa sähköntuotantoa,<br />
vaan toiminnan idea perustuu oikean<br />
ostoajankohdan hyödyntämiseen<br />
ja sähkön kilpailuttamiseen isolle ostajajoukolle.<br />
<strong>MTK</strong>:n jäsenetuna maatilakokoluokan<br />
yritys pääsee hyödyntämään tätä<br />
isojen yhtiöiden mallia ja saa lisäksi<br />
10% alennuksen palvelumaksusta. Siten<br />
nettosäästö sähkömenoissa 100 000<br />
kWh vuosikulutuksella on nyt syksyllä<br />
<strong>2009</strong> noin 900 euroa, kun hintaa verrataan<br />
toistaiseksi voimassaolevaan sähköyhtiöhintaan.<br />
Tuotantojohtaja Pia Vekka Skapat<br />
Energiasta, millaisille <strong>MTK</strong>:n jäsenille<br />
uusi jäsenetu sopii?<br />
- Mukaan pääsevät kaikki <strong>MTK</strong>:n jäsenet,<br />
eli ala- tai ylärajaa sähkönkulutukselle<br />
ei ole. Skapat on palveluyritys,<br />
neuvottelemme asiakkaalle yksilöllisen<br />
ratkaisun ja huolehdimme kaikista yksityiskohdista,<br />
Pia Vekka kertoo.<br />
- Tästä alkaa Skapatin varsinainen<br />
asiantuntijan rooli eli markkinoiden<br />
analysointi ja suositusten tekeminen,<br />
mille jaksolle ja milloin hintakiinnitykset<br />
tulisi tehdä. Ja tietenkin itse hintojen<br />
kiinnittäminen, eli asiakkaan sähkön<br />
ostaminen edulliseen hintaan, Pia<br />
Vekka kuvaa.<br />
KARI AIKIO
38<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
PÄIJÄT-HÄMEEN<br />
MAASEUTUSÄÄTIÖ
39<br />
Liitto lausui:<br />
Ei biosfäärille, kyllä Päijänne-yhteistyölle<br />
Päijänteen aluetta on suunniteltu<br />
esitettävän UNESCO:n biosfäärialueeksi.<br />
Näitä alueita on<br />
Suomessa nykyisin kaksi: Saaristomeren<br />
kansallispuisto Turun ja Ahvenanmaan<br />
välissä sekä Pohjois-Karjalan<br />
biosfäärialue Ilomantsi-Lieksan<br />
alueella. Biosfäärialueella tulee olla selkeä<br />
suojelualue ja sitten siihen liittyvä<br />
yhteistoiminta-alue, jossa tavallinen<br />
elinkeinotoiminta on mahdollista. Päijänteellä<br />
suojelualueen muodostaisi nykyinen<br />
Päijänteen kansallispuisto Asikkalan,<br />
Padasjoen ja Sysmän alueella.<br />
Yhteistoiminta-aluetta olisi mahdollisesti<br />
koko Päijänteen-Vesijärven alue kattaen<br />
kaikki ranta-alueen kunnat.<br />
Asiaa ovat valmistelleet Keski-Suomen<br />
ja Hämeen ympäristökeskukset.<br />
Hankkeesta on julkaistu selvitys, josta<br />
<strong>MTK</strong> Häme antoi lausunnon viime keväällä.<br />
Lausunnossaan liitto vastusti<br />
esitetyn Päijänteen biosfäärialueen perustamista.<br />
Biosfääriin on suunniteltu liitettävän Päijänteen<br />
kansallispuisto Asikkalan, Padasjoen ja Sysmän<br />
alueella, mutta yhteistoiminta-alueesta tulisi huomattavasti<br />
laajempi. Päijänteen alueen eteläosan<br />
elinkeinotoiminta nojautuu vahvasti maa- ja metsätalouteen.<br />
KUVA: IRMA PELTOLA<br />
Maa- ja metsätalous vahvoja<br />
Liitto totesi, että Päijänteen alueen eteläosan<br />
elinkeinotoiminta nojautuu vahvasti<br />
maa- ja metsätalouteen. Alue on<br />
erityisen vahvaa metsätalousaluetta ja<br />
myös metsän kasvuedellytykset alueella<br />
ovat maan parhaat. Päijänteen alueella<br />
on myös runsaasti metsäteollisuutta.<br />
Teollisuuden raaka-ainehuollolle tehtaiden<br />
lähialueilta saatava puu on kilpailukyvyn<br />
kannalta erityisen tärkeää. Alueen<br />
maatalous on myös hyvin vahvaa,<br />
mm. Sysmä on koko Etelä-Suomen alueen<br />
suurin maidontuottaja. Näin maa- ja<br />
metsätaloudella on hyvin vahva merkitys<br />
paikallistaloudelle ja ihmisten taloudelliselle<br />
hyvinvoinnille.<br />
Näillä perustein liitto katsoi, että valmistelutyössä<br />
olisi tullut selvittää paremmin<br />
kaikki ne biosfäärialueesta seuraavat<br />
vaikeudet, jotka voivat haitata<br />
alueen maa- ja metsätalouden harjoittamista.<br />
Vaikka selvitys toteaa, että biosfääri-status<br />
ei syrjäytä olemassa olevaa<br />
lainsäädäntöä, olisi tullut arvioida,<br />
miten biosfäärialue vaikuttaa erilaisten<br />
maa- ja metsätalouden tarvitsemien<br />
lupien myöntämiseen. Liitto arvioi,<br />
että biosfääristatus lisäisi selvästi valituksia<br />
maa- ja metsätalouden harjoittamisesta<br />
ja niihin liittyvistä toimenpide-,<br />
rakennus-, ympäristö- ym. luvista ja vaikeuttaisi<br />
siten maa- ja metsätalouden<br />
harjoittamista alueella.<br />
Yhteistyötä kehitettävä<br />
- ei uutta byrokratiaa<br />
Selvityksessä todetaan biosfäärialueen<br />
vaativan paikallisten asukkaiden, yritysten,<br />
järjestöjen, viranomaisten ja tutkijoiden<br />
yhteistyö. Samoin todetaan, että<br />
kehittämishalun tulee tulla paikalliselta<br />
tasolta. <strong>MTK</strong> Häme totesi, että Päijänteen<br />
alueen toimijatahojen, kuntien ja<br />
maakuntien liittojen yhteistyö on tällä<br />
hetkellä täysin riittämätöntä, jotta alue<br />
voisi lähteä valmistelemaan biosfääristatuksen<br />
hakemista.<br />
Biosfääristatuksen merkityksen todetaan<br />
olevan lähinnä markkinoinnillinen.<br />
Liiton mielestä Päijänteen brändi<br />
ei synny kuitenkaan millään ulkopuolisella<br />
statuksella, vaan alueelta lähtevällä<br />
omaehtoisella toiminnalla. Asiassa ollaan<br />
etenemässä nyt väärin päin. Ensiksi<br />
alueella tulee olla tiivistä yhteistyötä ja<br />
alueelle on luotava yhteinen Päijännestrategia,<br />
johon alueen maa- ja vesialueiden<br />
omistajat, matkailualan yrittäjät sekä<br />
alueen kunnat voivat sitoutua. Tätä<br />
strategiaa voidaan ryhtyä toteuttamaan<br />
aivan hyvin ilman biosfäärin hakemiseen<br />
ja hallinnointiin liittyvää byrokratiaa.<br />
Päijänne ei tarvitse lisää erilaisia hallinnointi-<br />
ja säätelyportaita, vaan aluetta<br />
kehittävää toimintaa.<br />
JUKKA-PEKKA KATAJA<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN TOIMINNANJOHTAJA
39<br />
Liitto lausui:<br />
Ei biosfäärille, kyllä Päijänne-yhteistyölle<br />
Päijänteen aluetta on suunniteltu<br />
esitettävän UNESCO:n biosfäärialueeksi.<br />
Näitä alueita on<br />
Suomessa nykyisin kaksi: Saaristomeren<br />
kansallispuisto Turun ja Ahvenanmaan<br />
välissä sekä Pohjois-Karjalan<br />
biosfäärialue Ilomantsi-Lieksan<br />
alueella. Biosfäärialueella tulee olla selkeä<br />
suojelualue ja sitten siihen liittyvä<br />
yhteistoiminta-alue, jossa tavallinen<br />
elinkeinotoiminta on mahdollista. Päijänteellä<br />
suojelualueen muodostaisi nykyinen<br />
Päijänteen kansallispuisto Asikkalan,<br />
Padasjoen ja Sysmän alueella.<br />
Yhteistoiminta-aluetta olisi mahdollisesti<br />
koko Päijänteen-Vesijärven alue kattaen<br />
kaikki ranta-alueen kunnat.<br />
Asiaa ovat valmistelleet Keski-Suomen<br />
ja Hämeen ympäristökeskukset.<br />
Hankkeesta on julkaistu selvitys, josta<br />
<strong>MTK</strong> Häme antoi lausunnon viime keväällä.<br />
Lausunnossaan liitto vastusti<br />
esitetyn Päijänteen biosfäärialueen perustamista.<br />
Biosfääriin on suunniteltu liitettävän Päijänteen<br />
kansallispuisto Asikkalan, Padasjoen ja Sysmän<br />
alueella, mutta yhteistoiminta-alueesta tulisi huomattavasti<br />
laajempi. Päijänteen alueen eteläosan<br />
elinkeinotoiminta nojautuu vahvasti maa- ja metsätalouteen.<br />
KUVA: IRMA PELTOLA<br />
Maa- ja metsätalous vahvoja<br />
Liitto totesi, että Päijänteen alueen eteläosan<br />
elinkeinotoiminta nojautuu vahvasti<br />
maa- ja metsätalouteen. Alue on<br />
erityisen vahvaa metsätalousaluetta ja<br />
myös metsän kasvuedellytykset alueella<br />
ovat maan parhaat. Päijänteen alueella<br />
on myös runsaasti metsäteollisuutta.<br />
Teollisuuden raaka-ainehuollolle tehtaiden<br />
lähialueilta saatava puu on kilpailukyvyn<br />
kannalta erityisen tärkeää. Alueen<br />
maatalous on myös hyvin vahvaa,<br />
mm. Sysmä on koko Etelä-Suomen alueen<br />
suurin maidontuottaja. Näin maa- ja<br />
metsätaloudella on hyvin vahva merkitys<br />
paikallistaloudelle ja ihmisten taloudelliselle<br />
hyvinvoinnille.<br />
Näillä perustein liitto katsoi, että valmistelutyössä<br />
olisi tullut selvittää paremmin<br />
kaikki ne biosfäärialueesta seuraavat<br />
vaikeudet, jotka voivat haitata<br />
alueen maa- ja metsätalouden harjoittamista.<br />
Vaikka selvitys toteaa, että biosfääri-status<br />
ei syrjäytä olemassa olevaa<br />
lainsäädäntöä, olisi tullut arvioida,<br />
miten biosfäärialue vaikuttaa erilaisten<br />
maa- ja metsätalouden tarvitsemien<br />
lupien myöntämiseen. Liitto arvioi,<br />
että biosfääristatus lisäisi selvästi valituksia<br />
maa- ja metsätalouden harjoittamisesta<br />
ja niihin liittyvistä toimenpide-,<br />
rakennus-, ympäristö- ym. luvista ja vaikeuttaisi<br />
siten maa- ja metsätalouden<br />
harjoittamista alueella.<br />
Yhteistyötä kehitettävä<br />
- ei uutta byrokratiaa<br />
Selvityksessä todetaan biosfäärialueen<br />
vaativan paikallisten asukkaiden, yritysten,<br />
järjestöjen, viranomaisten ja tutkijoiden<br />
yhteistyö. Samoin todetaan, että<br />
kehittämishalun tulee tulla paikalliselta<br />
tasolta. <strong>MTK</strong> Häme totesi, että Päijänteen<br />
alueen toimijatahojen, kuntien ja<br />
maakuntien liittojen yhteistyö on tällä<br />
hetkellä täysin riittämätöntä, jotta alue<br />
voisi lähteä valmistelemaan biosfääristatuksen<br />
hakemista.<br />
Biosfääristatuksen merkityksen todetaan<br />
olevan lähinnä markkinoinnillinen.<br />
Liiton mielestä Päijänteen brändi<br />
ei synny kuitenkaan millään ulkopuolisella<br />
statuksella, vaan alueelta lähtevällä<br />
omaehtoisella toiminnalla. Asiassa ollaan<br />
etenemässä nyt väärin päin. Ensiksi<br />
alueella tulee olla tiivistä yhteistyötä ja<br />
alueelle on luotava yhteinen Päijännestrategia,<br />
johon alueen maa- ja vesialueiden<br />
omistajat, matkailualan yrittäjät sekä<br />
alueen kunnat voivat sitoutua. Tätä<br />
strategiaa voidaan ryhtyä toteuttamaan<br />
aivan hyvin ilman biosfäärin hakemiseen<br />
ja hallinnointiin liittyvää byrokratiaa.<br />
Päijänne ei tarvitse lisää erilaisia hallinnointi-<br />
ja säätelyportaita, vaan aluetta<br />
kehittävää toimintaa.<br />
JUKKA-PEKKA KATAJA<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN TOIMINNANJOHTAJA
41<br />
Miten käy<br />
suomalaisen<br />
metsätalouden<br />
••• Metsäteollisuudessa on<br />
menossa yksi historian<br />
suurimmista rakennemuutoksista.<br />
Rakennemuutoksen<br />
taustalla<br />
ovat erityisesti kysynnän<br />
ja tarjonnan muutokset<br />
sekä yhteiskunnan<br />
elinkeinorakenteen<br />
ja arvojen muutokset.<br />
Metsätaloutta on kohdeltava kuten<br />
muutakin yritystoimintaa. Moni<br />
metsänomistaja haluaisikin kehittää<br />
metsätaloudesta pääelinkeinon.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Metsäteollisuuden muutoksessa<br />
Suomi ei ole yksin. Vastaava<br />
muutos on menossa<br />
kaikkialla perinteisillä tuotantoalueilla<br />
niin Pohjois-Amerikassa<br />
kuin Euroopassakin.<br />
Metsäntutkimuslaitos arvioi, että<br />
metsäteollisuutemme nykytuotteiden<br />
tuotanto ja puunkäyttö laskevat vuoteen<br />
2020 mennessä sille tasolle, missä ne<br />
olivat1990-luvun alkupuolella. Vuoteen<br />
2007 verrattuna paperiteollisuus laskisi<br />
noin kolmanneksen ja puutuoteteollisuus<br />
vajaan viidenneksen.<br />
Metsäteollisuus ei kuitenkaan lähde<br />
Suomesta mihinkään. Myös tulevaisuudessa<br />
metsäteollisuus on maassamme<br />
merkittävä toimiala. Vaikka perinteisten<br />
metsäteollisuustuotteiden tuotanto<br />
laskee huipputasoltaan, uutta tuotantoa<br />
tulee tilalle. Hyvinä esimerkkeinä<br />
ovat uudet innovatiiviset paperituotteet<br />
ja erityisesti puuhun perustuva energia.<br />
Myös mekaanisen metsäteollisuuden<br />
suhteellinen merkitys korostuu. Euroopan<br />
markkinat ovat aivan vieressä ja ilmastonmuutos<br />
vauhdittaa puurakentamista.<br />
Tarvitaanko puuta,<br />
käykö kauppa?<br />
Syvä notkahdus metsäsektorilla johtuu<br />
niin rakennemuutoksesta kuin talouden<br />
taantumastakin. Mainonta ja rakentaminen<br />
ovat supistuneet poikkeuksellisen<br />
voimakkaasti vientimarkkinoilla. Tämä<br />
yhdistettynä suuriin varastoihin on laskenut<br />
voimakkaasti puun kysyntää. Nyt<br />
käydään syvällä ja siitä noustaan, se on<br />
fakta. Mutta metsäteollisuuden tuotannossa<br />
ja puun käytössä tuskin palataan<br />
huippuvuoden 2007 määrien tasolle.<br />
Suuri haaste on, miten saamme uutta<br />
metsiin ja puuhun perustuvaa tuotantoa.<br />
On todennäköistä, seuraavien vuosikymmenien<br />
aikana tulee aivan uusia<br />
metsiin perustuvia tuotteita ja palveluita.<br />
Metsävarat eivät ole este, sillä seuraavan<br />
vuosikymmenen aikana puuston<br />
kasvu ylittää reilusti 100 miljoonaa kuutiometriä<br />
vuodessa. Pitää myös muistaa,<br />
että metsät ja puutuotteet ovat ratkaisu<br />
tämän hetken suurimpiin ympäristöhaasteisiin,<br />
nimittäin ilmastomuutokseen<br />
ja kestävään kehitykseen: puu<br />
sitoo hiiltä ja on uusiutuva luonnonvara.<br />
Viimeaikainen korkojen lasku ja inflaation<br />
hidastuminen vaikuttavat jokaisen<br />
ihmisen päivittäiseen taloustilanteeseen<br />
positiivisesti. Myönteiset uutiset<br />
taloustilanteen paranemisesta heijastuvat<br />
vääjäämättä myös metsäteollisuustuotteiden<br />
kysyntään, ja sitä kautta puumarkkinoille.<br />
Tukkileimikoiden ostoissa<br />
on havaittavissa selkeää piristymistä ja<br />
energiapuulla on edelleen hyvä kysyntä.<br />
Myös kuitupuukaupan piristymisestä on<br />
havaittavissa merkkejä.<br />
Metsissä on tulevaisuus,<br />
mutta ei vanhoilla eväillä<br />
Kannattavuuden takaamiseksi metsänomistajan<br />
on voitava kehittää metsätalouttaan<br />
elinkeinona, olipa se sitten päätai<br />
sivuelinkeino. Nyt metsänomistaja<br />
ei ole esimerkiksi sukupolvenvaihdosta<br />
tehdessä virallisesti elinkeinonharjoittaja.<br />
Metsä on edelleen jokaista suomalaista<br />
lähellä. Tästä syystä pienmetsänomistusta<br />
ei pidä tuomita, eikä varsinkaan<br />
luoda pakkokeinoja tilakoon kasvattamiseksi.<br />
Mutta jos metsänomistaja haluaa<br />
kehittää metsätaloutta pääelinkeinonaan,<br />
tähän on luotava mahdollisuudet<br />
ja kannustimet. Metsätaloutta tulee kohdella<br />
kuten muutakin yritystoimintaa.<br />
Metsätalouden tulee olla entistä kustannustehokkaampaa<br />
ja metsänomistajan<br />
pitää voida harjoittaa omista tavoitteista<br />
lähtevää metsänkasvatusta.<br />
Metsänomistaja tarvitsee myös tehokkaan<br />
organisaation, joka varmistaa niin<br />
puu- kuin palvelumarkkinoidenkin toiminnan.<br />
Kun yhteiskunta kehittää metsäsektorin<br />
kilpailukykyä, sen tulee koskea<br />
koko sektoria kannolta tehtaalle.<br />
Pakottamisella ja syyllistämisellä ei<br />
metsätalous kehity eikä metsänomistajaa<br />
motivoida metsäänsä hoitamaan. Mikäli<br />
metsänhoitoon ja hakkuisiin liittyvää<br />
byrokratiaa ja valvontaa lisätään, se<br />
johtaa hyvin todennäköisesti metsänomistajien<br />
vieraantumiseen metsätaloudesta<br />
ja puukaupasta sekä koko metsäalan<br />
imagon rapautumiseen.<br />
Taantuma ravistuttaa myös metsätalouden<br />
kannattavuutta ja vaikuttaa varmasti<br />
myös metsänomistajien investointihalukkuuteen.<br />
Vaikka muutamat<br />
seuraavat vuodet ovat kivuliaita, pitkällä<br />
aikavälillä laadukkaalla puulla on kysyntää<br />
ja kilpailukykyinen hinta. Metsässä<br />
päätöksiä ei voi tehdä yhden<br />
kvartaalin tai edes yhden vuoden perusteella.<br />
JUHA HAKKARAINEN<br />
KIRJOITTAJA ON <strong>MTK</strong>:N METSÄJOHTAJA
42
43<br />
Puukauppa viriää syksyllä<br />
Viime ajat ovat olleet ankeita<br />
metsätaloudessa. Puukauppa<br />
oli keväällä lähes kokonaan pysähdyksissä.<br />
Syksyn mittaan se<br />
on pikku hiljaa virkistynyt. Kysyimme<br />
alueen metsänhoitoyhdistyksiltä, miltä<br />
näyttää puukaupan tilanne loppuvuodesta<br />
ja mitkä ovat näkymät ensi vuodelle.<br />
Metsänhoitoyhdistys Päijät-Hämeen<br />
toiminnanjohtaja Jari Yli-Talonen kertoo,<br />
että puukauppa on viime viikkoina<br />
vilkastunut ja puukauppasyksystä tulee<br />
vilkas. Kysyttyjä ovat erityisesti päätehakkuuleimikot<br />
ja havutukit. Toisaalta<br />
puukauppaa on käyty lähes yksinomaan<br />
kelirikko- ja kesäleimikoista.<br />
Myös Kanta-Hämeessä havutukki on<br />
kysyttyä, sen sijaan koivu- ja mäntykuidun<br />
kysyntä on heikkoa, kertoo alueneuvoja<br />
Pekka Maula Kanta-Hämeen<br />
metsänhoitoyhdistyksestä. Maula muistuttaa,<br />
että tänä vuonna myös verohyöty<br />
aktivoi puukauppaa ja se kannattaa<br />
käyttää hyväksi.<br />
Toiminnanjohtaja Lasse Lahtinen<br />
Lounais-Hämeen MHY:stä laskee, että<br />
vuoden <strong>2009</strong> loppuun mennessä solmituissa<br />
kaupoissa 50 prosentin veroetu<br />
vielä nostaa havutukin hintaa 4-5 euroa<br />
kuutiometriä kohden, kun tulo vain saadaan<br />
näissä kaupoissa vuoden 2010 loppuun<br />
mennessä.<br />
Energiapuu kysyttyä<br />
Energiapuun kauppa on käynyt Hämeessä<br />
hyvin ja sen kysyntä tulee edelleen<br />
kasvamaan, kertoo. Jari Yli-Talonen.<br />
Pekka Maula toteaa, että uudistushakkuiden<br />
vähentymisen myötä nuorten<br />
kasvatusmetsien kunnostuksen yhteydessä<br />
kerättävällä energiapuulla on<br />
hyvä kysyntä. Hinta on myös kilpai-<br />
lukykyinen kuitupuuhun verrattuna.<br />
Energiapuukaupassa on myös muistettava<br />
sen metsän kasvulle tuottama hyöty.<br />
Lasse Lahtinen huomauttaa, että energiapuukohteetkin<br />
kannattaa kilpailuttaa<br />
ja kysyä neuvoa energiapuukauppaan ja<br />
-korjuuseen metsänhoitoyhdistyksestä.<br />
Metsänhoitotöitä riittää<br />
Alueen metsänhoitoyhdistykset kehottavat<br />
metsänomistajia käymään nyt läpi<br />
metsien hoitotarvetta. Nyt on aika laittaa<br />
kuntoon nuoret metsät, taimikot kaipaavat<br />
Päijät-Hämeen rehevillä pohjilla<br />
raivaussahaa, patistaa Yli-Talonen.<br />
Lasse Lahtinen Lounais-Hämeestä<br />
muistuttaa, että nyt on aika teettää tai<br />
tehdä niitä metsänparannusvaroin tuettavia<br />
töitä, joiden tuet tulevat laskemaan<br />
Puukauppasyksystä odotetaan vilkasta.<br />
Kysyttyjä ovat erityisesti päätehakkuuleimikot<br />
ja havutukit.<br />
KUVAT: KARI AIKIO<br />
Metsänomistajan on tärkeää kilpailuttaa<br />
puunostajia. Metsänhoitoyhdistys<br />
tuntee puumarkkinoiden tilanteen ja on<br />
siten hyvä kumppani puukauppaa suunnitellessa.<br />
uuden lain voimaan tullessa. Tällaisia<br />
työmuotoja ovat esimerkiksi erityisen<br />
vaikeiden taimikonhoitokohteiden raivaus<br />
ja nuoren metsän hoito 2. kehitysluokan<br />
kohteissa.<br />
Kilpailuta puukauppa<br />
Metsäalan ammattilaiset näkevät tärkeäksi,<br />
että metsänomistajat kilpailuttavat<br />
myyntiin tarjottavat leimikot. Metsänhoitoyhdistyksellä<br />
on paras tieto<br />
puumarkkinoiden tilanteesta ja MHY<br />
osaa arvioida, mitä eri ostajien käyttämä<br />
erilainen tukin katkonta vaikuttaa metsänomistajan<br />
saaman hintaan.<br />
JUKKA-PEKKA KATAJA<br />
KIRJOITTAJA ON<br />
<strong>MTK</strong> HÄMEEN TOIMINNANJOHTAJA
44<br />
Metsätilakauppa käy<br />
Metsätilojen kysyntä<br />
on pysynyt hyvänä:<br />
kysyntää<br />
on yhä enemmän<br />
kuin tarjontaa. Kysytyimpiä<br />
ovat hyväpuustoiset metsätilat,<br />
joilla on hakkuumahdollisuuksia.<br />
Metsätilan ostomotiivit ovat<br />
nykyään monipuolisia ja ostaja<br />
voi myös arvostaa pienen<br />
metsäpalstan antamia lisuuksia polttopuun ja hyöty-<br />
mahdoltaas<br />
metsästysmahdollisuus on<br />
merkittävä ostopäätökseen vailiikunnan<br />
muodossa. Jollekin<br />
kuttava tekijä.<br />
Metsää pidetään tämän päivän<br />
maailmassa edelleen turvallisena<br />
sijoituskohteena, sillä sitä<br />
ei osteta muutaman vuoden joitukseksi.<br />
Metsätilojen välitykseen erikoistunut,<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen osittain<br />
omistama yritys Etelä-Suomen<br />
metsätilat LKV välittää vuosittain<br />
kymmeniä metsätiloja eteläisessä<br />
si-<br />
Suomessa. Etelä-Suomen metsätilat<br />
LKV on Family Timber Finlandin<br />
aputoiminimi. Muita omistajia<br />
<strong>MTK</strong> Hämeen lisäksi ovat <strong>MTK</strong><br />
Uusimaa ja Metsänomistajien liitto<br />
Etelä-Suomi.<br />
Metsäkiinteistön kauppa<br />
vaatii erityisosaamista<br />
Metsänomistajien määrä kasvaa<br />
jatkuvasti. Perikuntia ja yhtymiä<br />
syntyy yhä enemmän. Asutaan kana metsästä eikä aikaa, intoa tai<br />
kauyhä<br />
pienenevät tilakoot johtavat siihen,<br />
että metsätalous ei ole kannat-<br />
taitoa metsän hoitoon ole. Myös<br />
tavaa. Metsätilan myynti voi olla<br />
monessa tapauksessa hyvä vaihtoehto.<br />
Myös metsätilan ostajalle hankinnan<br />
tulee olla hyvä ja kannattava<br />
sijoitus, joten asiantunteva kiinteistönvälittäjä<br />
on sekä myyjän että tajan etu.<br />
osmonia<br />
asioita. Selvitettäviin asioihin<br />
kuuluvat metsätilan rahallisen arvon<br />
lisäksi oikeudelliset omistajat, erilaiset<br />
rasitukset, oikeudet ja mahdolliset<br />
metsän käyttörajoitukset samoin kuin<br />
veroseuraamukset. Metsäkiinteistöjen<br />
Ennen kauppaa on selvitettävä<br />
kauppaa säätelee maakaari, joka velvoittaa<br />
myyjää kertomaan kaikista ostajan<br />
päätökseen vaikuttavista seikoista.<br />
Pienehkön metsätilan ostomotiivi voi<br />
olla myös monipuolinen virkistyskäyttö,<br />
kuten marjastus ja polttopuiden hankinta.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Metsäarvio ohjaa hinnoittelemaan<br />
myytävän metsätilan oikein. Hinnoittelussa<br />
on otettava huomioon myös olemassa<br />
olevat kaavat ja rakennusoikeudet.<br />
KUVA: KARI AIKIO<br />
Metsän arvon määritys perustuu<br />
ajantasaiseen ja asiantuntevaan metsäarvioon,<br />
jonka lisäksi huomioidaan<br />
muut tilan arvoon vaikuttuvat seikat.<br />
Myyjä saa metsäarvion paikalliselta<br />
metsänhoitoyhdistykseltä yleensä nopeasti.<br />
Hyvin tehty metsäarvio antaa<br />
suunnan metsätilan hinnoitteluun ja<br />
helpottaa sekä myyjän ja ostajan päätöksentekoa.<br />
Myös metsätilan mahdolliset<br />
erityisominaisuudet, kuten olemassa<br />
kaavat ja rakennusoikeudet,<br />
tulee selvittää ja ottaa huomioon hinnoittelussa.<br />
Metsänomistajaa palvellaan<br />
Viime vuonna Etelä-Suomen metsätilat<br />
LKV välitti noin 1600 hehtaaria<br />
metsää. Yritys kuuluu valtakunnalliseen<br />
metsätilojen välitykseen erikoistuneiden<br />
kiinteistönvälitysyritysten<br />
Metsätilat.fi -ketjuun. Etelä-Suomen<br />
metsätilat LKV:llä on yli 16 vuoden<br />
kokemus metsätilakaupoista. Viime<br />
vuonna yrityksen kautta tehtiin<br />
73 tilakauppaa ja kuluvana vuonna<br />
tilanteen uskotaan paranevan. Esimerkiksi<br />
alhainen korkotaso parantaa<br />
edelleen metsän sijoitusarvoa<br />
ja puun käytölle löytyy tulevaisuudessa<br />
uusia mahdollisuuksia, joten<br />
puun hintakin kehittynee myönteisesti<br />
jatkossa.<br />
Family Timber Finland Oy, aputoiminimeltään<br />
siis Etelä-Suomen<br />
metsätilat LKV, perustettiin vuonna<br />
1993. Sen ydinosaamista on<br />
kiinteistönvälitystoiminnan lisäksi<br />
ulkomaille suuntautunut puukauppa.<br />
Family Timber Finland<br />
tekee kiinteästi yhteistyötä myös<br />
paikallisten metsänhoitoyhdistysten<br />
kanssa.<br />
Etelä-Suomen metsätilat<br />
LKV:n ja muiden Metsätilat.fi<br />
-ketjun välittäjien myyntikohteet<br />
löytyvät osoitteesta<br />
www.metsatilat.fi. Ketju on ottanut<br />
käyttöön myös tilavahtipalvelun,<br />
jonka avulla asiakkaat<br />
saavat tiedon juuri heitä kiinnostavasta<br />
myyntikohteesta nopeasti.<br />
TOMMI SEPPÄNEN<br />
KIRJOITTAJA ON METSÄTALOUS-<br />
INSINÖÖRI JA KIINTEISTÖNVÄLITTÄJÄ<br />
ETELÄ-SUOMEN METSÄTILAT LKV:SSÄ
45<br />
Luonnontilaiset lähteet ja purot sekä niiden<br />
lähiympäristöt ovat haluttuja METSO-kohteita.<br />
Lahopuustoisissa kangasmetsissä elää<br />
lahosta riippuvaisia uhanalaisia lajeja. Niinpä<br />
näitä kohteita halutaan METSOon alueellamme<br />
eniten.<br />
Varjoiset<br />
jyrkänteet<br />
luonnontilaisine<br />
alusmetsineet soveltuvat<br />
yleensä<br />
METSOon.<br />
Metsänkäsittelyyn uusi vaihtoehto:<br />
METSO<br />
METSO on metsien monimuotoisuutta<br />
turvaava ohjelma,<br />
jonka avulla yksityiset<br />
metsänomistajat voivat vapaaehtoisesti<br />
turvata ja lisätä metsänsä<br />
monimuotoisuutta. Aiheutuneet tulonmenetykset<br />
korvataan maanomistajalle.<br />
Tavoitteena on varmistaa, että Suomessa<br />
on jatkossakin sellaisia metsiä,<br />
joissa myös uhanalaiset ja taantuneet<br />
eliölajit voivat elää. Tarpeen mukaan<br />
elinympäristöjen luonnonarvoja on<br />
mahdollisuus kehittää hoidon ja kunnostuksen<br />
keinoin.<br />
Monimuotoisuuden suojelu ja<br />
luonnonhoito vapaaehtoista<br />
Etelä-Suomen metsien monimuotoisuuden<br />
toimintaohjelman 2008-2016 eli<br />
METSOn lähtökohtana on vapaaehtoisuus.<br />
Kohteen esittämisestä tai esittämättä<br />
jättämisestä päättää maanomistaja.<br />
Metsänomistajan on mahdollisuus<br />
valita erilaisista suojeluvaihtoehdoista<br />
omien tavoitteitten mukaisesti. Metsän<br />
monimuotoisuutta voi suojella määräaikaisesti<br />
vähintään 10 vuoden ajaksi,<br />
jonka jälkeen maanomistaja päättää itse<br />
kohteen jatkokäytöstä. Sopimuksen voi<br />
tehdä myös yksityisestä pysyvästä suojelualueesta,<br />
jolloin alue säilyy omassa<br />
omistuksessa. Halutessaan maanomistaja<br />
voi myydä metsäkohteen valtiolle pysyvään<br />
suojeluun.<br />
Kohteen tarjoaminen<br />
METSOon<br />
Metsänhoitoyhdistyksen toimihenkilöt<br />
on jo koulutettu varsin kattavasti MET-<br />
SO-kohteiden tunnistamiseen. Niinpä he<br />
osaavat esittää metsänomistajalle hakkuun<br />
ja hoidon lisäksi myös haluaako<br />
metsänomistaja kenties parantaa metsiensä<br />
monimuotoisuutta METSOn keinoin.<br />
Päätöksen kohteen esittämisestä<br />
METSOon tekee aina maanomistaja.<br />
Vielä esityksen jälkeenkin hän voi muuttaa<br />
mielipidettään, jos esimerkiksi korvauskäytäntö<br />
ei häntä tyydytä.<br />
Metsänhoitoyhdistyksen toimihenkilöt<br />
voivat avustaa metsänomistajaa<br />
METSO-tarjouksen teossa. Metsä arvioidaan<br />
sen perusteella, millaista puustoista<br />
elinympäristöä se edustaa sekä<br />
millaisia luonnon monimuotoisuudelle<br />
tärkeitä rakennepiirteitä siinä on. Arvio<br />
pohjaa luonnontieteellisiin valintaperusteisiin,<br />
ja sen tekee asiantuntija paikan<br />
päällä.<br />
Jos tarjottu metsä hyväksytään<br />
METSO-kohteeksi, valtio korvaa metsänomistajalle<br />
kustannukset, joita<br />
puuntuotannon tulonmenetyksistä ja<br />
luonnonhoidosta aiheutuu. Kaikkia kohteita<br />
ei välttämättä hyväksytä METSOohjelmaan.<br />
Esimerkiksi normaalit, hyvin<br />
hoidetut metsät eivät yleensä ole MET-<br />
SO-kohteita.<br />
Puutelistalla monia<br />
metsätyyppejä<br />
Etelä-Suomessa METSO-ohjelmaan halutaan<br />
eniten runsaslahopuustoisia kangasmetsiä,<br />
puustoisia soita, lehtoja ja<br />
pienvesien lähimetsiä. Myös harjujen<br />
paisterinteet sekä metsäluhdat ja tulvametsät<br />
sopivat METSOon.<br />
Sopivan kohteen ilmaantuessa metsänhoitoyhdistyksen<br />
metsäneuvoja esittää<br />
maanomistajalle, että hakkuiden<br />
vaihtoehtona olisi kohteen esittäminen<br />
METSOon. Hän tunteen myös METSOn<br />
eri toteutusvaihtoehdot ja hän osaa laskea<br />
karkean korvausmäärän. Valituista<br />
vaihtoehdoista metsänomistaja valitsee<br />
itselleen parhaiten sopivan.<br />
ESKO LAITINEN<br />
KIRJOITTAJA ON METSÄNOMISTAJIEN LIITTO<br />
ETELÄ-SUOMEN ALUEJOHTAJA
46
46