Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
86 Aukot<br />
laa. Arjessa tapahtuvan kokemuksen olennaisuudet ovat tulkinnanvaraisia.<br />
Tutkija päättää, mitä hän kertoo ja minkä rajaa pois. Puhe tuo jotakin yhteisesti<br />
näkyväksi ja jättää samalla ei-puhutun edelleen näkymättömäksi.<br />
Ei-puhuttu ei silti ole merkityksetöntä, päinvastoin siinä saattaa oleilla se<br />
olennainen. Anneli Arho hahmottaa olennaista marginaaleista käsin. Hänen<br />
mukaansa ongelmia seuraa siitä, jos tarkastellaan maailmassa tai minussa<br />
tapahtuvaa sanojen kautta ja uskotaan, että sanoiksi on tuotu olennainen,<br />
tosi ja jopa kaikki. Tai jos unohdetaan taustat ja marginaali, ja ajatellaan,<br />
että vain lineaariset, loogiset ajatuspolut ovat totta (Arho 2004, 40). Jotta tutkimuksen<br />
aineisto olisi validi, tutkijan tulisi erottaa, mikä kokemuksessa on<br />
olennaista ja todellista. Omaa kokemusta tutkittaessa on joskus liian helppo<br />
kulkea vain totuttuja polkuja kompastelematta vieraisiin näkökulmiin.<br />
Visuaalisesti ja näkymättömästi tapahtuva ei ole suoraan tulkittavissa<br />
kielellä. Näkymätön pitäisi muuttaa näkyväksi ilman sille luontevasti<br />
sopivia keinoja. Kuvan ja kielen yhteismitattomuus vaikeuttaa kuvallisesti<br />
tapahtuvasta kirjoittamista. Myös kokemuksen kirjoittaminen aina typistää<br />
ja pelkistää elettyä totuutta. Kirjoittamisen tapa taiteellisen kokemuksen<br />
yhteydessä onkin helposti kuvaileva ja jopa runollinen. Tere Vadénin mukaan<br />
yleispätevä informaatiokieli ei ole omiaan kuvaamaan ainutkertaista<br />
ja tapauskohtaista. Kieli voi pahimmillaan olla erottava ja kivettävä muuri<br />
kokemuksellisen ja tutkimuksellisen välissä. Parhaimmillaan kielellinen ilmaisu<br />
on itsekin osa kokemusta ja suorassa yhteydessä asubjektiivisen 52<br />
kokemuksen merkityksellisyyteen. Silloin se sekä antaa tilaa kokemukselliselle<br />
ainutkertaisuudelle että sallii lukijan osallistua kokemukseen. (Vadén<br />
2001, 106–107.) Yksi fenomenologian tavoitteista onkin pyrkiä kielen taakse<br />
ja ymmärtää ilmiöiden lainalaisuuksia siitä huolimatta, ettei niille aina näytä<br />
olevan käsitteellisiä vastineita (Parviainen 2006, 59).<br />
Ehkäpä oma merkityksensä on myös sillä, milloin kokemusta ryhdytään<br />
kuvataan. Havainnoidaanko koettavaa todellisuutta samanaikaisesti<br />
tapahtumisen yhteydessä vai vasta jälkikäteen? Taiteellisessa tutkimuksessa<br />
pääpaino on ollut prosessin sanallistamisessa jälkikäteen. Sekä Mäkelä<br />
että Pitkänen-Walter tulkitsevat prosessejaan vasta niiden päätyttyä.<br />
Jyrki Siukonen vertailee kahta tapausta, joista toisessa prosessin kuvailu<br />
on tapahtunut prosessin aikana ja toisessa jälkikäteen. Hän toteaa jälkim-<br />
52 Asubjektiivinen kokemus ei ole subjektin kontrolloitavissa. Ihminen ei voi rajata, aloittaa<br />
tai lopettaa tätä kokemusta tai kokemisen tapaa. Se ei ole täysin tiedostamatonta, mutta siinä maailma<br />
saa subjektin valtaansa. (esim. Kupiainen 2004, 9–10.)