Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
Lataa ilmaiseksi - Taideteollinen korkeakoulu
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Taiteilijoiden avauksia<br />
135<br />
omaan, subjektiiviseen elämismaailmaan.<br />
Maurice Merleau-Ponty kirjoittaa sitoutumisesta ja kietoutumisesta. Ihminen<br />
on kietoutunut maailmaan kehonsa kautta, eikä siksi pääse koskaan<br />
irtautumaan maailmasta. Koska maailma on aina ihmisessä läsnä, ilmiötkin<br />
ilmaantuvat ihmiselle aina omassa kontekstissaan. Puhtaita ilmiöitä ei ole,<br />
niiden näkemistä voi tosin kirkastaa yrittämällä tiedostaa oman kietoutumisensa<br />
ja omaa näkemisen tapaansa (Merleau-Ponty 1962, 405–406, 454–455).<br />
Ympäristötaidetta muun muassa Merleau-Pontyn ajattelun pohjalta tutkinut<br />
Hanna Johansson kirjoittaa subjektien tulevan itsekseen juuri tässä kietoutumisessa.<br />
Se määrittää heidän yksilöllisyyttään. Havaitsevassa ja aistivassa<br />
kehollisuudessa muotoutuva suhde ympäristöön on subjektin samanaikaista<br />
perustumista ja avautumista maailmalle. (Johansson 2005, 147.)<br />
Ihminen on koko ajan kehollisessa ja tajunnallisessa suhteessa ympäristöönsä,<br />
se on olennaisella tavalla hänessä läsnä. Ortega y Gasset<br />
ajattelee ihmisen todellistuvan ympäristössään (circumstancia) ja muuttuvan<br />
siinä jatkuvasti (Tomperi 2004, 57–58). Ympäristö on ihmisen toinen<br />
puoli, jonka ihminen ajan kuluessa imee itseensä ja siten muuttuu<br />
enemmän kokonaiseksi. Se määrittää hänen arvojaan ja näkemyksiään<br />
ja toimii yhteydessä kokemuksiin. Ihminen ei voi valita ympäristöään,<br />
joten lopulta ihminen rakentuu sattumanvaraisesti siinä ympäristössä,<br />
jossa sattuu elämään. Ympäristö on läsnä ihmisessä olennaisella tavalla.<br />
Taiteilija on osa sitä ympäristöä, maailmaa, jossa hän sattuu elämään.<br />
Hänen suhteensa maailmaan kumpuaa siitä ympäristöstä, jossa hän elää.<br />
Taiteilija ei ehkä valitse ympäristöään, mutta hänen suuntautumisensa ja<br />
konstituutionsa vaikuttaa siihen, millä tavalla hän sitä ymmärtää, miten<br />
juuri hänen elämismaailmansa sen puitteissa rajautuu. Ympäristön muutos<br />
näkyy useimmiten taiteilijan tuotannossa jollain tavalla. Se ruokkii havaintomaailmaa<br />
toisenlaisin elementein ja avaa aistisuutta.<br />
Omiin teoksiini residenssikausi suomalais-afrikkalaisessa kulttuuritalo<br />
Villa Karossa, Beninissä toi näkyviä muutoksia. Menneisyyttä ja kuolemaa<br />
kohti katsova tematiikkani ja valkoisuuteen häipyvä värimaailmani<br />
saivat luontevan päätöksen ympäristön vaihtuessa ja ajatusten kypsyessä<br />
asenteiden ja elämän muutokselle. Vaihtaessani suomalaiset perintötekstiilit<br />
länsiafrikkalaisiin painokankaisiin annoin itselleni luvan uppoutua sellaisiin<br />
värikylpyihin, joista olin nauttinut viimeksi vuosia sitten. Itseni näkeminen<br />
uudenlaisessa roolissa uudessa ympäristössä herätti näkemään