a l u m n i Teräsalumnien verkosto toimii pohjoisessa terästeollisuuden ja <strong>Oulu</strong>n yliopiston välisessä yhteistyössä. Valtaosa alueella toimivan paikallisen verkoston osaajista koulutetaan materiaalitekniikan ja prosessimetallurgian laboratorioissa. Teksti ja kuva: Heidi Kurvinen ”<strong>Oulu</strong>ssa keskitytään muita kotimaisia yliopistoja enemmän teräsosaamiseen ja meillä on siitä syystä sellaista tietämystä, jota muualla Suomessa ei ole.” Näin arvioi metalliopin professori Pentti Karjalainen, jonka mukaan <strong>Oulu</strong>n yliopisto on jo 30 vuoden ajan osallistunut merkittävästi pohjoisen terästeollisuuden kehittämiseen. Myös Rautaruukki Oyj:n Raahen tehtaalla työskentelevä tuotekehityspäällikkö Jukka Kömi allekirjoittaa ajatuksen vahvasta, alueellisesta yhteistyöverkostosta. Materiaalitekniikasta väitelleen Kömin mukaan yliopisto on teollisuuden näkökulmasta osa sen arkipäivän tuotekehitystä. ”Kun aloitamme uuden tuotteen kehittämisen laitamme sen ensin Karjalaisen Pentille. Kaikki lähtee liikkeelle lyhyellä sähköpostilla. Se on mahdollista pitkän yhteistyösuhteen ansiosta.” Paikalliselle yhteistyöverkostolle on Kömin mielestä olemassa monia syitä. <strong>Oulu</strong>n yliopiston sijainti Raahen Rautaruukin ja Tornion Outokummun muodostaman linjan puolivälissä on niistä yksi keskeisimpiä. • Arkipäivän alumnitoiminnalla Tärkeä merkitys on myös sillä, että val- on tärkeä merkitys pohjoisen taosa pohjoisen terästeollisuudessa työskentelevistä insinööreistä on valmistunut <strong>Oulu</strong>n yliopistosta. Tietämys siitä, mitä yhteistyökumppani koulutustaustansa vuoksi hallitsee, tekee yhteistyöstä Kömin mukaan helpompaa. Myös prosessimetallurgian professori Jouko Härkki painottaa henkilötason suhteiden merkitystä. ”On tärkeä tietää, kuka tietää jostakin asiasta ja missä se tieto on. Verkoston kautta se onnistuu”, Härkki kuvaa yhteistyön rakennetta. Monen tason yhteistyötä 15 vuotta toimineen prosessimetallurgian laboratorion yhteistyö Rautaruukin tehtaan kanssa on Jouko Härkin mukaan niin laajaa ja monipuolista, että vastaavaa verkostoa ei löydy mistään maailmasta. Yhteistyötä tehdään sekä professori-, tutkija- että opiskelijatasolla. Myös materiaalitekniikan laboratoriossa perinteisiä teollisuussuhteita pidetään yllä koko ajan esimerkiksi opinnäyteyhteistyön kautta. ”Lukuisten opinnäytetöiden tekeminen tietyille yrityksille on tuonut meille vuosien aikana sellaista tietoa ja kokemusta, jonka ansiosta pystymme antamaan teollisuuden tuotekehitykseen merkittävän panoksen. Se vahvistaa yhteistyötä”, Pentti Karjalainen kuvailee. Pitkäaikaisen yhteistyön hyviin puoliin kuuluu se, ettei tehtävänantoa tarvitse juuri määritellä. Kun yliopistolla tiedetään, mitä teollisuudessa halutaan, on tutkimusongelma itsestään selvä. Pelkästä teollisuuden palvelemisesta ei kuitenkaan ole kysymys, vaan yhteistyöhön liittyvät myös yliopiston omat tavoitteet. ”Pitkäjänteisen, tarkasti fokusoidun tutkimuksen kautta olemme onnistuneet yhdistämään hyvin sekä teollisuuden tarpeiden palvelemisen että korkeatasoisen tieteellisen tutkimuksen”, Karjalainen kertoo. Verkosto, joka ulkopuolisen silmin näyttää pyörivän kuin itsestään ei ole syntynyt hetkessä. Yhteistyösuhteiden muotoutuminen on vaatinut vuosien työn ja verkoston kehittyminen on edellyttänyt kaikilta osapuolilta halukkuutta yhteisten toimintatapojen muotoilemiseen. ”<strong>Oulu</strong>n yliopistossa hatunnoston arvoinen asia on se, että alan professorit ovat pystyneet tekemään yhteistyötä paitsi teollisuuden kanssa myös keskenään”, Jukka Kömi kuvaa. Yksilöiden verkosto Pitkän yhteistyöperinteen ansiosta teräsosaajien pohjoissuomalainen verkosto toimii virallisten projektien rinnalla nykyisin myös arkipäivän yhteydenpidon tasolla. ”Itse saatan esimerkiksi soittaa Karjalaisen Pentille tai pistäytyä illalla kysymässä häneltä jotakin asiaa, jota en ymmärrä”, Jukka Kömi kuvaa. Yliopistolaiset puolestaan seuraavat mielellään omien opiskelijoiden urakehitystä. ”Materiaalitekniikan puolelta on valmistunut noin sata insinööriä. On mukava seurata heidän etenemistään työelämässä ja tietää, että sellainen verkosto on olemassa”, Karjalainen summaa. Parhaimmillakin järjestelmillä on kuitenkin omat heikkoutensa. Teollisuuden näkökulmasta yhteistyöverkosto voisi Jukka Kömin mukaan olla paljon nykyistä isompi. Lisäksi verkoston vahvasta paikallisuudesta voi olla toisinaan myös haittaa. ”Jotkut innovaatiot voivat jäädä tulematta, kun toimijat ovat koko ajan samasta yliopistosta ja samojen professoreiden kouluttamia”, Kömi muotoilee. Myös verkoston toimimisella henkilötason suhteiden varassa on huonot puolensa. Sisäänpäinlämpiävyyden ohella verkoston vaarana on koko järjestelmän lamautuminen, jos mukana olevien henkilöiden välille syntyy eripuraa. Jouko Härkki muistuttaa myös siitä, ettei verkosto muotoudu automaattisesti. ”Verkosto ei ole olemassa organisaatiolla, vaan jokaisella toimijalla on yksilötason verkosto, joka on rakennettava itse.” Eri-ikäisillä toimijoilla verkosto saattaakin olla hyvin erinäköinen, vaikka yhteistyötä tehdään samoissa puitteissa. 24
Professori Pentti Karjalainen (vas.) seuraa mielellään kouluttamiensa diplomi-insinöörien etenemistä työelämässä. Rautaruukin tuotekehityspäällikkö Jukka Kömi ei epäröi ottaa professoriin yhteyttä, jos mieltä askarruttaa jokin kysymys. 25