Lainsäädäntökatsaus 1. 2004.rtf - Kauppakamari
Lainsäädäntökatsaus 1. 2004.rtf - Kauppakamari
Lainsäädäntökatsaus 1. 2004.rtf - Kauppakamari
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
KESKUSKAUPPAKAMARIN<br />
LAINSÄÄDÄNTÖKATSAUS 1/2004
Julkaisija:<br />
Keskuskauppakamari<br />
World Trade Center Helsinki<br />
Aleksanterinkatu 17, PL 1000<br />
00101 Helsinki<br />
puh: (09) 696 969<br />
fax: (09) 650 303<br />
www.keskuskauppakamari.fi<br />
Toimitus:<br />
lakimies Tia Möller (päätoimittaja)<br />
lakimies Mika Heikkilä<br />
osastopäällikkö Pasi Horsmanheimo<br />
laskentatoimen asiantuntija Hanna Kattainen<br />
osastopäällikkö Leena Linnainmaa<br />
johtaja Pentti Mäkinen<br />
lakimies Paula Paloranta<br />
osastopäällikkö Hannele Ranta-Lassila<br />
Keskuskauppakamari<br />
ISSN 1456-4246<br />
Paino: Multiprint Oy, Helsinki 2004
ALKUSANAT<br />
Keskuskauppakamari julkaisee kahdesti vuodessa katsauksen keskeisistä<br />
elinkeinoelämään vaikuttavista lainsäädäntöhankkeista. Hankkeita seurataan niiden<br />
vireille tulosta säädösten voimaan tuloon asti. Katsauksessa esitellään lyhyesti<br />
kunkin hankkeen sisältö ja Keskuskauppakamarin kannanotto asiassa.<br />
Keskuskauppakamarin antamat lausunnot löytyvät kokonaisuudessaan osoitteesta:<br />
www.keskuskauppakamari.fi.<br />
Hankkeet on esitelty ministeriökohtaisesti. EY-lainsäädännön valmistelun<br />
seuraamisen helpottamiseksi katsauksessa on tiivis yhteenveto Euroopan unionissa<br />
vireillä olevista säädöshankkeista. Katsauksen lopussa on hankekohtainen<br />
asiahakemisto.<br />
Lainsäädäntöhankkeita on seurattu 3.6.2004 asti. Joitakin hankkeita koskevia tietoja<br />
on päivitetty edellä mainitun päivämäärän jälkeenkin.<br />
Helsingissä 16.6.2004<br />
Keskuskauppakamari
SISÄLLYS<br />
I HALLITUKSEN STRATEGIA-ASIAKIRJA .................................................................................... 1<br />
II KAUPPA- JA TEOLLISUUSMINISTERIÖ..................................................................................... 2<br />
1 YRITTÄJYYDEN POLITIIKKAOHJELMA ............................................................................................. 2<br />
<strong>1.</strong>1 YRITTÄJYYDEN SÄÄDÖSTYÖRYHMÄ................................................................................................ 2<br />
<strong>1.</strong>2 NAISYRITTÄJYYDEN EDISTÄMISTÄ KÄSITTELEVÄ TYÖRYHMÄ........................................................... 3<br />
2 KIRJANPITO JA TILINTARKASTUS ..................................................................................................... 3<br />
2.1 IAS-ASETUKSEN JA TILINPÄÄTÖSDIREKTIIVIEN MUUTOSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO............................... 3<br />
2.2 IAS-VALVONNAN MUOTO JA ORGANISOINTI..................................................................................... 5<br />
2.3 KAUPPA- JA TEOLLISUUSMINISTERIÖN ASETUS KONSERNITILINPÄÄTÖKSEN LAATIMISESTA<br />
KANSAINVÄLISILLÄ PÄÄOMAMARKKINOILLA YLEISESTI KÄYTETYN SÄÄNNÖSTEN MUKAISESTI<br />
ANNETUN MINISTERIÖPÄÄTÖKSEN (766/1998) MUUTTAMISESTA....................................................... 6<br />
2.4 TILINTARKASTUSLAIN UUDISTAMISTA VALMISTELEVA TYÖRYHMÄ................................................... 6<br />
2.5 TILINTARKASTAJIEN HYVÄKSYMISVAATIMUSTEN KEHITTÄMINEN..................................................... 8<br />
3 TEOLLIS- JA TEKIJÄNOIKEUDET ..................................................................................................... 10<br />
3.1 TUNNUSMERKKITYÖRYHMÄN MUISTIO...........................................................................................10<br />
3.2 WIPON SUOSITUS HYVIN TUNNETUISTA MERKEISTÄ........................................................................10<br />
3.3 TEOLLISOIKEUDELLISEN ASIAMIESJÄRJESTELMÄN KEHITTÄMINEN...................................................10<br />
3.4 KORKEAKOULUKEKSINTÖLAKI ......................................................................................................11<br />
4 KAUPPAREKISTERILAIN UUDISTAMINEN ........................................................................................ 11<br />
5 KULUTTAJARIITATYÖRYHMÄ........................................................................................................ 12<br />
6 JULKISISTA HANKINNOIS TA ANNETUN LAIN UUDISTAMINEN ........................................................... 12<br />
7 TUOTETURVALLISUUSLAINSÄÄDÄNNÖN MUUTTAMINEN ................................................................ 12<br />
8 ENERGIA ....................................................................................................................................... 13<br />
8.1 ENERGIAMARKKINOIDEN KOHTUULLISUUSVALVONTA ....................................................................13<br />
8.2 SÄHKÖN TOIMITUSVARMUUS.........................................................................................................13<br />
8.3 PÄÄSTÖKAUPPA ............................................................................................................................14<br />
8.4 PÄÄSTÖKAUPAN, ENERGIAVEROTUKSEN JA ENERGIATUOTANNON TUKIEN YHTEENSOVITTAMINEN ....14<br />
9 KILPAILUNRAJOITUSLAIN UUDISTAMINEN ..................................................................................... 14<br />
9.1 PÄÄMINISTERI MATTI VANHASEN HALLITUKSEN OHJELMA..............................................................16<br />
10 STANDARDISOINTIA KOSKEVAN LAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMINEN ................................................. 16<br />
11 KAUPPAMENETTELYT –TYÖRYHMÄ............................................................................................... 16<br />
III LIIKENNE- JA VIESTINTÄMINISTERIÖ.................................................................................. 17<br />
1 TIETOYHTEISKUNNAN POLITIIKKAOHJELMA .................................................................................. 17<br />
<strong>1.</strong>1 KANSALLINEN TIETOTURVASTRATEGIA ..........................................................................................17<br />
2 TELEVIESTINTÄ............................................................................................................................... 17<br />
2.1 SANANVAPAUS JOUKKOVIESTINNÄSSÄ ...........................................................................................17<br />
2.2 SÄHKÖISEN VIESTINNÄN TIETOSUOJALAKI......................................................................................18<br />
2.2.1 Sähköisen viestinnän tietosuojalain toimeenpanon seurantaryhmä.......................................18<br />
2.3 KANSALLINEN LAAJAKAISTASTRATEGIA..........................................................................................19<br />
2.4 VIESTINTÄMARKKINALAIN MUUTTAMINEN ......................................................................................19<br />
2.5 VERKKOTUNNUSLAIN MUUTTAMINEN..............................................................................................20<br />
3 LIIKENNEPOLITIIKKA ..................................................................................................................... 20<br />
3.1 TAKSILIIKENNELAKITYÖRYHMÄ......................................................................................................20
IV OIKEUSMINISTERIÖ.................................................................................................................. 21<br />
1 KANSALAISVAIKUTTAMISEN POLITIIKKAOHJELMA........................................................................ 21<br />
2 YHTIÖOIKEUS ................................................................................................................................ 21<br />
2.1 OSAKEYHTIÖLAIN KOKONAISUUDISTUS...........................................................................................21<br />
2.2 OSAKEPÄÄOMAN TAKAUTUVA KOROTTAMINEN ...............................................................................22<br />
2.3 SUOSITUS LISTAYHTIÖIDEN HALLINNOINTI- JA OHJAUSJÄRJESTELMISTÄ (CORPORATE GOVERNANCE).22<br />
2.4 EUROOPPAYHTIÖASETUKSEEN LIITTYVÄ KANSALLINEN YHTIÖLAINSÄÄDÄNTÖ –TYÖRYHMÄ..............23<br />
2.5 ASUNTO-OSAKEYHTIÖLAIN UUDISTAMINEN .....................................................................................24<br />
3 SOPIMUSOIKEUS , KULUTTAJANSUOJA............................................................................................ 24<br />
3.1 ASUNTOKAUPPALAIN UUDISTAMINEN..............................................................................................24<br />
3.2 SÄHKÖISEN KAUPANKÄYNNIN OIKEUSSÄÄNTÖJEN KEHITTÄMINEN....................................................25<br />
4 VELVOITEOIKEUS .......................................................................................................................... 25<br />
4.1 SAATAVIEN VANHENTUMISTA KOSKEVAN LAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMINEN .....................................25<br />
4.2 RAHOITUSVAKUUSLAKI..................................................................................................................26<br />
4.3 RAHOITUSPALVELUIDEN ETÄMYYNTI KULUTTAJILLE........................................................................26<br />
4.4 SAATAVIEN PERINTÄ ......................................................................................................................27<br />
4.5 SAATAVIEN SIIRTO KANSAINVÄLISESSÄ KAUPASSA ..........................................................................28<br />
5 VAHINGONKORVAUSOIKEUS .......................................................................................................... 28<br />
5.1 VAHINGONKORVAUSLAIN UUDISTAMINEN ........................................................................................28<br />
5.<strong>1.</strong>1 Arviomuistio vahingonkorvauslain muutostarpeista ..............................................................28<br />
5.<strong>1.</strong>2 Henkilövahingot .....................................................................................................................29<br />
5.<strong>1.</strong>3 Varallisuusvahingot ................................................................................................................29<br />
5.2 RIKOSVAHINKOLAIN UUDISTAMINEN..............................................................................................29<br />
6 PROSESSIOIKEUS ........................................................................................................................... 30<br />
6.1 RIITA-ASIOIDEN OIKEUSPAIKKASÄÄNNÖKSET .................................................................................30<br />
6.2 RYHMÄKANNE..............................................................................................................................30<br />
6.2.1 Ryhmäkannetyöryhmä ............................................................................................................30<br />
6.3 TUOMIOISTUINSOVITTELU .............................................................................................................31<br />
7 MAKSUKYVYTTÖMYYSLAINSÄÄDÄNTÖ.......................................................................................... 31<br />
7.1 KONKURSSILAINSÄÄDÄNNÖN KOKONAISUUDISTUS ........................................................................31<br />
7.2 ULOSOTTOLAINSÄÄDÄNNÖN KOKONAISUUDISTUS..........................................................................32<br />
7.3 VELKAHALLINTAOHJELMA............................................................................................................33<br />
8 RIKOSOIKEUS ................................................................................................................................ 33<br />
8.1 TIETOVERKKORIKOLLISUUS...........................................................................................................33<br />
9 HALLINTO-OIKEUS ........................................................................................................................ 34<br />
9.1 HALLINTOLAINKÄYTÖN KEHITTÄMINEN ........................................................................................34<br />
10 JULKISUUS JA TIETOSUOJA.......................................................................................................... 35<br />
10.1 LUOTTOTIETOLAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMINEN ...........................................................................35<br />
10.2 TIETOSUOJALAINSÄÄDÄNNÖN KEHITTÄMINEN..............................................................................35<br />
11 HENKILÖ-, PERHE- JA PERINTÖOIKEUS ........................................................................................ 35<br />
1<strong>1.</strong>1 PERINTÖKAAREN VELKAVASTUUSÄÄDÖKSET................................................................................35<br />
1<strong>1.</strong>2 PERINTÖKAAREN UUDISTAMISTARPEIDEN SELVITTÄMINEN............................................................36<br />
1<strong>1.</strong>3 HOLHOUSTOIMILAKI ...................................................................................................................36<br />
12 HALLITUKSEN ESITYSTEN LAATIMISOHJEET, HELO –TYÖRYHMÄ .............................................. 36<br />
13 IMMATERIAALIOIKEUDET ............................................................................................................ 37<br />
13.1 TOIMIVALTAINEN TUOMIOISTUIN AINEETTOMIA OIKEUKSIA KOSKEVISSA ASIOISSA .........................37<br />
14 TUOMIOISTUINLAITOKSEN KEHITTÄMINEN ................................................................................. 37<br />
V OPETUSMINISTERIÖ................................................................................................................... 38<br />
1 TEKIJÄNOIKEUS.............................................................................................................................. 38<br />
2 KOULUTUKSEN JA TUTKIMUKSEN KEHITTÄMISSUUNNITELMA ........................................................ 38
VI SISÄASIAINMINISTERIÖ........................................................................................................... 39<br />
1 EU:N KOLMANNEN RAHANPES UDIREKTIIVIN KANSALLINEN VALMISTELU..................................... 39<br />
2 RAHANPESUN ESTÄMISESTÄ JA SELVITTÄMISESTÄ ANNETUN LAIN TARKISTAMINEN ..................... 39<br />
3 ALUEHALLINNON KEHITTÄMINEN ................................................................................................. 39<br />
4 HELSINGIN SEUDUN YHTEISTYÖN KEHITTÄMINEN ......................................................................... 40<br />
VII TYÖMINISTERIÖ ...................................................................................................................... 41<br />
1 TYÖLLISYYDEN POLITIIKKAOHJELMA ........................................................................................... 41<br />
2 LAKI YHDENVERTAISUUDEN TURVAAMISESTA ............................................................................... 41<br />
3 SIIRTYMÄAIKALAKI....................................................................................................................... 41<br />
4 YHTEISTOIMINTALAIN KOKONAISUUDISTUS................................................................................... 42<br />
5 VUOSILOMAKOMITEA.................................................................................................................... 42<br />
6 LAKI HENKILÖSTÖEDUSTUKSESTA EUROOPPAYHTIÖSSÄ................................................................ 42<br />
VIII VALTIOVARAINMINISTERIÖ................................................................................................ 44<br />
1 ARVOPAPERIMARKKINAT .............................................................................................................. 44<br />
<strong>1.</strong>1 ARVO-OSUUSJÄRJESTELMIEN KEHITTÄMINEN ................................................................................44<br />
2 RAHOITUS- JA VAKUUTUSMARKKINAT ........................................................................................... 44<br />
2.1 SIJOITUSRAHASTOLAIN MUUTTAMINEN .........................................................................................44<br />
2.2 SIJOITUSPALVELUYRITYKSISTÄ ANNETUN LAIN MUUTTAMISESTA ...................................................45<br />
2.3 KESKENÄÄN KILPAILEVAT SÄÄSTÖTUOTTEET ................................................................................45<br />
2.4 KIINTEISTÖRAHASTOLAIN KEHITTÄMISTARPEET ............................................................................46<br />
3 JULKISHALLINNON SUOSITUS VERKKOLASKUJEN KÄYTÖSTÄ......................................................... 46<br />
4 MARKKINOIDEN VÄÄRINKÄYTTÖ .................................................................................................. 47<br />
5 JULKISET OSTOTARJOUKS ET ......................................................................................................... 47<br />
6 VÄLITÖN VEROTUS ........................................................................................................................ 47<br />
6.1 YRITYS- JA PÄÄOMAVEROUUDISTUS..............................................................................................47<br />
6.<strong>1.</strong>1 Verouudistukseen liittyvät hallituksen esitykset .................................................................48<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>1 HE 92/2004 yritys- ja pääomaverouudistukseksi.......................................................................48<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>2 HE 91/2004 vuoden 2005 varallisuusveroasteikkolaiksi ............................................................49<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>3 HE 96/2004 laeiksi tuloverolain ja perintö- ja lahjaverolain muuttamisesta.................................49<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>4 HE 80/2004 vapaaehtoisten eläkevakuutusten tuloverotusta koskevien säännöksien<br />
uudistamiseksi........................................................................................................................49<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>5 HE 84/2004 laiksi perintö- ja lahjaverolain 55 §:n muuttamisesta ..............................................50<br />
6.2 PIENTYÖNANTAJAN MAKSU- JA ILMOITUSPALVELUJÄRJESTELMÄ....................................................50<br />
7 VÄLILLINEN VEROTUS ................................................................................................................... 51<br />
7.1 JUOMAPAKKAUSTEN YMPÄRISTÖNOHJAUSJÄRJESTELMIÄ SELVITTÄVÄ TYÖRYHMÄ...........................51<br />
8 TULLILAINSÄÄDÄNNÖN MUUTTAMINEN ......................................................................................... 52<br />
IX YMPÄRISTÖMINISTERIÖ ......................................................................................................... 53<br />
1 M AANKÄYTTÖ- JA RAKENTAMINEN ............................................................................................... 53<br />
<strong>1.</strong>1 MAANKÄYTTÖ- JA RAKENNUSLAIN MUUTTAMINEN ........................................................................53<br />
2 YMPÄRISTÖNSUOJELU ................................................................................................................... 53<br />
2.1 YMPÄRISTÖMELUDIREKTIIVIN TOIMEENPANO ................................................................................53<br />
2.2 YMPÄRISTÖNSUOJELUASETUKSEN MUUTTAMINEN / VAARALLISET PÄÄSTÖT....................................53<br />
2.3 YMPÄRISTÖSUOJELULAIN MUUTTAMINEN ......................................................................................54<br />
2.4 SÄHKÖ- JA ELEKTRONIIKKAROMU.................................................................................................54
X EU:SSA VIREILLÄ OLEVIA LAINSÄÄDÄNTÖHANKKEITA................................................... 55<br />
1 KULUTTAJANSUOJA....................................................................................................................... 55<br />
<strong>1.</strong>1 MYYNNINEDISTÄMISASETUS.........................................................................................................55<br />
<strong>1.</strong>2 DIREKTIIVIEHDOTUS SOPIMATTOMISTA KAUPALLISISTA MENETTELYISTÄ........................................55<br />
<strong>1.</strong>3 KULUTUSLUOTTODIREKTIIVIN UUDISTAMINEN...............................................................................56<br />
2 KILPAILUOIKEUS ........................................................................................................................... 56<br />
2.1 YRITYSKESKITTYMIEN VALVONTA ................................................................................................56<br />
3 YHTIÖOIKEUS ................................................................................................................................ 57<br />
3.1 YRITTÄJYYDEN VIHREÄ KIRJA........................................................................................................57<br />
3.<strong>1.</strong>1 Toimintasuunnitelma yrittäjyyden edistämiseksi...................................................................57<br />
3.2 TIETOJEN JULKISTAMINEN .............................................................................................................58<br />
3.3 PÄÄOMAYHTIÖIDEN RAJAT YLITTÄVÄ SULAUTUMINEN....................................................................58<br />
3.4 YHTIÖOIKEUDEN MODERNISOINTI JA CORPORATE GOVERNANCE .....................................................59<br />
3.4.1 Komission kuulemismenettely johdon palkkioista.................................................................59<br />
3.4.2 Komission kuulemismenettely yhtiön johdon riippumattomuudesta sekä johdon vastuusta ja<br />
eräistä tiedonantosäännöksistä................................................................................................60<br />
3.5 KOMISSION SUOSITUS PK-MÄÄRITELMÄKSI .....................................................................................60<br />
3.6 SÄHKÖINEN LIIKETOIMINTA...........................................................................................................61<br />
4 TEOLLIS- JA TEKIJÄNOIKEUDET .................................................................................................... 61<br />
4.1 YHTEISÖN TAVARAMERKKIASETUKSEN MUUTTAMINEN...................................................................61<br />
4.2 YHTEISÖN TAVARAMERKKIJÄRJESTELMÄN LIITTÄM INEN TAVARAMERKKIEN KANSAINVÄLISIÄ<br />
REKISTERÖINTEJÄ KOSKEVAAN MADRIDIN PÖYTÄKIRJAAN..............................................................61<br />
4.3 JÄLLEENMYYNTIKORVAUS ALKUPERÄISEN TAIDETEOKSEN LUOVUTTAMISESTA................................62<br />
4.4 YHTEISÖPATENTTI........................................................................................................................62<br />
4.5 TIETOKONEOHJELMIEN PATENTOINTI.............................................................................................63<br />
4.6 TUOTEVÄÄRENNÖKSET JA MUUT LAITTOMAT KOPIOT......................................................................63<br />
4.7 TUOTEVÄÄRENNÖSASETUKSEN MUUTTAMINEN ..............................................................................63<br />
5 TYÖOIKEUDET ............................................................................................................................... 64<br />
5.1 KANSALLINEN TIEDOTTAM INEN JA KUULEMINEN ............................................................................64<br />
5.2 VUOKRATYÖNTEKIJÄT ..................................................................................................................64<br />
6 YMPÄRISTÖ ................................................................................................................................... 65<br />
6.1 YMPÄRISTÖVAHINGOT ..................................................................................................................65<br />
6.2 JÄTTEET .......................................................................................................................................65<br />
6.3 JÄTTEIDEN SYNNYN EHKÄISEMINEN ...............................................................................................65<br />
6.4 ENERGIAN LOPPUKÄYTÖN TEHOKKUUS JA ENERGIAPALVELUT.........................................................65<br />
6.5 KESTÄVÄN KEHITYKSEN TEKNOLOGIOIDEN EDISTÄMINEN ...............................................................66<br />
6.6 YHDENNETTY TUOTEPOLITIIKKA....................................................................................................66<br />
7 KIRJANPITO JA TILINTARKASTUS .................................................................................................. 66<br />
7.1 EU:N TILINTARKASTUSKOMITEASTA TILINTARKASTUSASIOITA KÄSITTELEVÄ TOIMIELIN...................66<br />
7.2 KOMISSION TIEDONANTO TILINTARKASTUKSEN KEHITTÄMISLINJOISTA............................................67<br />
7.3 KOMISSION EHDOTUS UUDEKSI LAKISÄÄTEISTÄ TILINTARKASTUSTA KOSKEVAKSI KAHDEKSANNEKSI<br />
YHTIÖOIKEUDELLISEKSI DIREKTIIVIKSI ...........................................................................................67<br />
7.4 IAS-/IFRS-STANDARDIEN HYVÄKSYNTÄ........................................................................................69<br />
8 MUUT HANKKEET .......................................................................................................................... 69<br />
8.1 KOMISSION VIHREÄ KIRJA JULKISEN JA YKSITYISEN SEKTORIN YHTEISTYÖSOPIMUKSISTA SEKÄ<br />
JULKISIA HANKINTOJA JA KÄYTTÖOIKEUSSOPIMUKSIA KOSKEVASTA YHTEISÖN OIKEUDESTA............69<br />
8.2 EUROOPPALAINEN MAKSUSUORITUSMÄÄRÄYSMENETTELY .............................................................69<br />
8.3 VEROTUS......................................................................................................................................70<br />
8.3.1 Arvonlisästrategian painopistealueet ......................................................................................70<br />
8.3.2 Yhteisöverotus ........................................................................................................................70<br />
8.4 VAIHTOEHTOISET RIIDANRATKAISUMENETTELYT............................................................................70<br />
8.5 YRITYSTEN SOSIAALINEN VASTUU .................................................................................................71<br />
8.6 VASTUULLINEN YRITTÄJYYS..........................................................................................................71
8.7 EU:N PUITEPÄÄTÖS LAHJONNAN TORJUMISESTA YKSITYISELLÄ SEKTORILLA ....................................72<br />
8.8 VIHREÄ KIRJA ROOMAN YLEISSOPIMUKSEN MUUNTAMISESTA YHTEISÖN SÄÄDÖKSEKSI JA<br />
UUDISTAMISESTA ..........................................................................................................................72<br />
8.9 SOPIMUKSEEN PERUSTUMATTOMIIN VELVOITTEISIIN SOVELLETTAVASTA LAISTA (NS. ROOMA II)......73<br />
8.10 SÄHKÖINEN KAUPANKÄYNTI .......................................................................................................73<br />
8.11 EHDOTUS EU:N PUITEPÄÄTÖKSEKSI TIETOJÄRJESTELMIIN KOHDISTUVISTA HYÖKKÄYKSISTÄ..........73<br />
8.12 PALVELUDIREKTIIVI ....................................................................................................................74<br />
8.13 MAKSUALAN OIKEUDELLINEN KEHYS SISÄMARKKINOILLA............................................................75<br />
9 EU-VALMISTELU EDUSKUNNASSA.................................................................................................. 75<br />
XI ASIAHAKEMISTO....................................................................................................................... 78<br />
KÄYTETYT LYHENTEET<br />
ADR<br />
EPO<br />
ETA<br />
EU<br />
EV<br />
EY<br />
EYVL<br />
HaVL<br />
HaVM<br />
HE<br />
HTM<br />
IAS<br />
IASB<br />
IFRIC<br />
IFRS<br />
KHT<br />
KTM<br />
LaVL<br />
LaVM<br />
LiVM<br />
OHIM<br />
PeVL<br />
PeVM<br />
PRH<br />
SE<br />
STM<br />
TaVL<br />
TaVM<br />
TyVM<br />
UNCITRAL<br />
WIPO<br />
YmVM<br />
Alternative Dispute Resolution<br />
European Patent Office<br />
Euroopan talousalue<br />
Euroopan unioni<br />
Eduskunnan vastaus<br />
Euroopan yhteisöt<br />
Euroopan yhteisöjen Virallinen lehti<br />
Eduskunnan hallintovaliokunnan lausunto<br />
Eduskunnan hallintovaliokunnan mietintö<br />
Hallituksen esitys<br />
<strong>Kauppakamari</strong>n hyväksymä tilintarkastaja<br />
International Accounting Standards<br />
International Accounting Standards Board<br />
International Financial Reporting Interpretations Committee<br />
International Financial Reporting Standard<br />
Keskuskauppakamarin hyväksymä tilintarkastaja<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö<br />
Eduskunnan lakivaliokunnan lausunto<br />
Eduskunnan lakivaliokunnan mietintö<br />
Eduskunnan liikennevaliokunnan mietintö<br />
Office for Harmonisation in the Internal Market<br />
Eduskunnan perustuslakivaliokunnan lausunto<br />
Eduskunnan perustuslakivaliokunnan mietintö<br />
Patentti- ja rekisterihallitus<br />
Societas Europae, eurooppayhtiö<br />
Sosiaali- ja terveysministeriö<br />
Eduskunnan talousvaliokunnan lausunto<br />
Eduskunnan talousvaliokunnan mietintö<br />
Eduskunnan työvaliokunnan mietintö<br />
United Nations Commission on International Trade Law<br />
World Intellectual Property Organization, Maailman henkisen<br />
omaisuuden järjestö<br />
Eduskunnan ympäristövaliokunnan mietintö
I Hallituksen strategia-asiakirja<br />
Hallitus on 7.4.2004 antanut periaatepäätöksen hallituksen strategia-asiakirjasta 2004. Strategiaasiakirjalla<br />
tehostetaan hallituksen keinoja edistää, ohjata ja valvoa hallitusohjelman toteutusta.<br />
Strategia-asiakirja sisältää hallitusohjelmassa sovitut politiikkaohjelmat, jotka ovat työllisyysohjelma,<br />
yrittäjyyden politiikkaohjelma, tietoyhteiskuntaohjelma ja kansalaisvaikuttamisen<br />
politiikkaohjelma. Näiden lisäksi mukana ovat hallituksen erityisseurannassa olevat muut<br />
poikkihallinnolliset politiikat. Hallituksen strategia-asiakirjan käyttöönotto on osa ohjelmajohtamismallia,<br />
jolla uudistetaan hallitusohjelman toimeenpanoa ja seurantaa sekä muuta<br />
valtioneuvoston piirissä tapahtuvaa keskeistä toimintaa. Strategia-asiakirjan avulla hallitus arvioi<br />
toimenpiteiden ja voimavarojen käytön tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä suuntaa niitä tarvittaessa<br />
uudelleen. Strategia-asiakirjan toimenpiteitä toteutetaan valtiontalouden kehysten ja talousarvioiden<br />
puitteissa.<br />
Strategia-asiakirjassa asetettujen vaikuttavuustavoitteiden systemaattista seurantaa ja arviointia<br />
varten luodaan indikaattoreihin perustuva seurantajärjestelmä. Vuoden 2005 alkupuolella<br />
valtioneuvoston kanslia laatii seurantaraportin strategia-asiakirjan 2004 toteuttamisesta ja arvion<br />
sen yhteiskunnallisista vaikutuksista.<br />
Hallituksen strategia-asiakirja 2004 on valmisteltu valtioneuvoston kanslian ja ministeriöiden<br />
yhteistyönä. Strategia-asiakirja on nyt laadittu toista kertaa. Hallituksen ensimmäinen strategiakirja<br />
vahvistettiin syyskuussa 2003. 1<br />
Politiikkaohjelmien osalta laadintaa ovat johtaneet koordinoivat ministerit ja ministeriryhmät sekä<br />
kunkin politiikkaohjelman ohjelmajohtajat. Tulevina vuosina strategia-asiakirja tarkistetaan<br />
kehyspäätöksen yhteydessä ja sen laadinta yhteen sovitetaan vuosittaiseen talousarvioprosessiin.<br />
Strategia-asiakirja 2004 on kokonaisuudessaan luettavissa osoitteessa:<br />
http://www.valtioneuvosto.fi/tiedostot/pdf/fi/75050.pdf<br />
Politiikkaohjelmat esitellään vastuussa olevan ministeriön alaisuudessa.<br />
1 http://www.valtioneuvosto.fi/tiedostot/pdf/fi/42852.pdf<br />
1
II Kauppa- ja teollisuusministeriö<br />
1 Yrittäjyyden politiikkaohjelma<br />
Yrittäjyyden politiikkaohjelma on osa hallituksen talous- ja elinkeinopolitiikkaa. 2 Tavoitteena on<br />
luoda toimintapuitteet, jotka edesauttavat yritysten perustamista, kasvua ja kansainvälistymistä.<br />
Yrityksille pyritään luomaan edellytykset investoida ja työllistää pitkäjänteisesti. Tavoitteena on<br />
varmistaa yritysten toimintaympäristön vakaa ja pitkälläkin aikavälillä ennustettavissa oleva kehitys<br />
sekä nostaa Suomi yrittäjyyden toimintaedellytysten suhteen Euroopan kärkimaiden joukkoon.<br />
Markkinatalouden toimivuus taataan ja yritysten ja yrittäjien merkitys taloudellisen kasvun ja<br />
työllisyyden luojina suomalaisessa yhteiskunnassa kasvaa. Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää<br />
olemassa olevan yrityskannan jatkuvaa kehittymistä, yrityskannan uusiutumista, yritysten kasvua ja<br />
kansainvälistymistä sekä yrittäjyyttä suosivia kilpailuolosuhteita.<br />
Yrittäjyyden politiikkaohjelma on väline, jolla hallitus varmistaa, että eri hallinnonaloilla<br />
käytettävissä olevat mittavat resurssit käytetään tehokkaasti, että toteutettavat toimenpiteet ovat<br />
mahdollisimman yhdensuuntaisia, että ne eivät ole toisilleen päällekkäisiä ja että eri hallinnonalojen<br />
yhteistyöstä saatavissa olevat edut käytetään täysimääräisesti hyödyksi. Käytettävissä olevien<br />
voimavarojen tehokas käyttö varmistetaan panostamalla hallinnonalojen välisen yhteistyökyvyn<br />
lisäämiseen ja alueilla olevan asiantuntemuksen hyväksikäyttöön.<br />
Ohjelman suunnittelusta ja toteutuksesta vastaa poikkihallinnollinen ministeriryhmä. Työtä<br />
koordinoimaan on määrätty kauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkarinen. Ministeriä avustaa<br />
kauppa- ja teollisuusministeriöön nimitetty ohjelmajohtaja Raimo Luoma.<br />
<strong>1.</strong>1 Yrittäjyyden säädöstyöryhmä<br />
Yrittäjyyden säädöstyöryhmä asetettiin 22.9.2003. Työryhmä luovutti mietintönsä, Yrittäjyyden<br />
toimintaympäristö – lainsäädäntö, kauppa- ja teollisuusministeriölle 30.<strong>1.</strong>2004. 3 Työryhmä katsoo,<br />
että lainsäädännön valmistelun tasoon ja yritysvaikutusten arviointiin tulisi kiinnittää<br />
järjestelmällisemmin huomiota. Ensisijaisen tärkeäksi työryhmä katsoo virkamiesten kouluttamisen<br />
ja yritysosaamisen lisäämisen lainvalmistelussa. Lisäksi työryhmä ehdottaa elinkeinoelämää<br />
edustavien järjestöjen ja ministeriöiden välistä säännöllistä vuorovaikutusprosessia tukemaan<br />
lainsäädäntöhankkeiden yritysvaikutusta ja analysointia.<br />
Työryhmän puheenjohtaja: Raimo Luoma, yrittäjyyden politiikkaohjelman ohjelmajohtaja.<br />
Keskuskauppakamarista työryhmässä oli mukana johtaja Pentti Mäkinen.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 10.3.2004<br />
Keskuskauppakamari kannatti elinkeinoelämän ja lainsäädäntöä valmistelevien viranomaisten<br />
vuorovaikutuksen lisäämistä. Lainsäädännön selkeyteen ja ymmärrettävyyteen on osana lainvalmistelun<br />
tason kohottamista kiinnitettävä huomiota. Lähtökohtana tulee olla se, että yrittäjyyden<br />
kannalta keskeiset säännökset laaditaan siten, että lainsäädännön keskeinen sisältö olisi<br />
ymmärrettävissä ilman erityisasiantuntemusta.<br />
2 http://www.valtioneuvosto.fi/tiedostot/pdf/fi/42829.pdf<br />
3 http://www.ktm.fi/chapter_images/11625_julkaisu.pdf<br />
2
Keskuskauppakamari yhtyy työryhmän näkemykseen, että pienten työnantajayritysten<br />
erityiskysymyksiä koskeva selvitys voisi antaa nykyistä hedelmällisemmän pohjan asiasta<br />
käytävälle keskustelulle ja voisi siten osaltaan tukea hyviä työmarkkinasuhteita pk-yrityksissä.<br />
Kilpailuneutraliteetin varmistamiseksi on huolehdittava, että julkishallinnon yksiköt ottavat<br />
hinnoittelussaan huomioon kaikki kustannukset. Keskuskauppakamari pitää tärkeänä, että kunkin<br />
julkisen palvelun osalta harkitaan, onko lainkaan tarpeellista pitää yllä aiemmin kunnalliseen<br />
palveluyksikköön perustuvaa kunnallista liikelaitosta. Tällainen harkinta on erityisen tärkeää silloin,<br />
kun kyseinen palvelu voidaan ostaa markkinoilla jo toimivilta palveluyrityksiltä<br />
<strong>1.</strong>2 Naisyrittäjyyden edistämistä käsittelevä työryhmä<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö on asettanut 7.5.2004 hallituksen yrittäjyyden politiikkaohjelmaan<br />
liittyen naisyrittäjyyden edistämistä käsittelevän työryhmän. Työryhmän tehtävänä on kartoittaa<br />
mm. naisyrittäjyyden edistämisen toimenpiteet ja siihen liittyvät näkökohdat, arvioida yrittäjän<br />
sosiaaliturvan aukkojen paikkaamiseksi valmisteltavia toimia erityisesti naisyrittäjyyden kannalta<br />
sekä laatia toimenpide-ehdotuksia naisyrittäjyyden edellytysten vahvistamiseksi.<br />
Työryhmän tulee luovuttaa mietintönsä KTM:lle viimeistään 3<strong>1.</strong>12.2004. Puheenjohtajana on Mirja<br />
Erlund Yrittäjänaisten Keskusliitosta.<br />
2 Kirjanpito ja tilintarkastus<br />
2.1 IAS-asetuksen ja tilinpäätösdirektiivien muutosten täytäntöönpano<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 2.10.2002 työryhmän selvittämään kirjanpitolain ja siihen<br />
liittyvän sektorilainsäädännön muutostarpeita ottaen erityisesti huomioon viimeaikainen EU:n<br />
tilinpäätösnormien kehitys.<br />
IAS-sääntelyryhmän loppuraportti (Kauppa- ja teollisuusministeriön työryhmä- ja toimikuntaraportteja<br />
9/2003) julkistettiin 23.6.2003. 4 IAS-sääntelyryhmä esittää EU-säädösten pohjalta<br />
tehtäväksi muutoksia kirjanpitolakiin, luottolaitoksista annettuun lakiin ja vakuutusyhtiölakiin sekä<br />
niiden nojalla annettuihin säädöksiin.<br />
Työryhmä vahvistaa 15.<strong>1.</strong>2003 julkistetut alustavat linjauksensa EU:n vuonna 2002 hyväksymästä<br />
kansallisesta IAS-soveltamisalasta. IAS-asetus velvoittaa kaikki yhteisön alueella listautuneet<br />
yritykset laatimaan konsernitilinpäätöksensä <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2005 ja sen jälkeen alkavilta tilikausilta IAS/IFRSstandardien<br />
mukaisesti. Jäsenvaltiot itse voivat päättää asetuksen laajemmasta soveltamisesta.<br />
Suomessa työryhmän mukaan IAS/IFRS:n käyttöönotto tulisi yleisesti mahdollistaa. Työryhmän<br />
käyttämä "ei estettä, ei pakkoa" -periaate tarkoittaa sitä, että lähtökohtaisesti kaikki<br />
kirjanpitovelvolliset voivat halutessaan laatia sekä konserni- että erillistilinpäätöksensä IAS/IFRSstandardien<br />
mukaisesti. Ainoana edellytyksenä on, että niillä on hyväksytty tilintarkastaja.<br />
Työryhmä on vahvistanut direktiivin (2001/65/EY), ns. fair value -direktiivin soveltamista koskevat<br />
linjaukset. Direktiivi koskee rahoitusvälineiden arvostamista tilinpäätöksessä käypään arvoon.<br />
Työryhmä katsoo, että tällaiseen arvostustapaan tulee soveltaa lähtökohtaisesti sallivaa periaatetta<br />
4 http://www.vn.fi/ktm/julkaisu/julkaisut.htm<br />
3
sekä konserni- että erillistilinpäätöksissä. Ainoastaan luottolaitoksille ja sijoituspalveluyrityksille<br />
rahoitusvälineiden käyvän tason arvostus olisi pakollista.<br />
Työryhmä on ottanut myös kantaa keväällä 2003 hyväksyttyyn tilinpäätösdirektiivien muutokseen<br />
eli ns. modernisointidirektiiviin 5 . Tämä direktiivi sisältää vain vähän jäsenvaltioita pakottavaa<br />
normistoa. Näistä merkittävin on toimintakertomuksen sisältöä koskevan sääntelyn yksityiskohtaistuminen.<br />
Suurin osa muista muutoksista liittyy direktiivien ja IAS/IFRS-standardien välisten<br />
eroavaisuuksien poistamiseen. Niiden soveltaminen on valinnaista kansallisella tasolla. Työryhmä<br />
on päättänyt tässä vaiheessa esittää näiden valinnaisten muutosten käyttöönottoa valikoidusti.<br />
Työryhmä on ottanut kantaa myös neuvoston direktiiviin 2003/38/EY, yhtiömuodoltaan<br />
tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä annetun direktiivin 78/660/ETY muuttamisesta euroina<br />
ilmaistujen rahamäärien osalta. 6 Direktiivi koskee neuvoston neljännen direktiivin 11 ja 27 artiklan<br />
taseen mukaisten raja-arvojen tarkastamista 17 prosentilla ylöspäin.<br />
Työryhmä esittää osakeyhtiölakiin ja osuuskuntalakiin tehtäväksi eräitä teknisiä muutoksia, joilla<br />
yhtenäistetään tilinpäätöstä koskevia säännöksiä kirjanpitolakiin nähden. Verolakeihin työryhmä ei<br />
esitä varsinaisia muutoksia, mutta käsittelee sen sijaan raportissaan kattavasti IAS-perusteisen<br />
tilinpäätöskäytännön mukanaan tuomia verotuksellisia vaikutuksia.<br />
Työryhmän puheenjohtaja: Jarmo Leppiniemi. Hallituksen esitys kirjanpitolain muuttamisesta<br />
annettaneen eduskunnalle kesäkuussa 2004. Yhdyshenkilö kauppa- ja teollisuusministeriössä:<br />
Elinkeino-osasto/Markku Jänkälä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 27.8.2003<br />
Keskuskauppakamari suhtautui kriittisesti työryhmän ehdotukseen siitä, että IAS/IFRStilinpäätöksen<br />
laatiminen olisi sallittua tietyin edellytyksin myös muille kirjanpitovelvollisille kuin<br />
pakollisen soveltamisalan piiriin kuuluville kirjanpitovelvollisille. IAS/IFRS-tilinpäätöksen<br />
käyttöön ottamisen verovaikutusten selvittäminen on vielä tekemättä. IAS/IFRS-tilinpäätöksestä<br />
eivät ilmene kaikki verotuksessa tarvittavat olennaiset tiedot. IAS/IFRS-tilinpäätöksen soveltamisala<br />
on tämän vuoksi aluksi tarkoituksenmukaista pitää mahdollisimman suppeana eli rajoitettava<br />
vain IAS-asetuksen pakolliseen soveltamisalaan kunnes verovaikutukset on selvitetty.<br />
Keskuskauppakamari ei ennen jatkoselvitystä kannata ”ei estettä” -periaatetta.<br />
Keskuskauppakamarin mielestä ehdotusta siitä, että toimintakertomus ei olisi enää osa<br />
kirjanpitovelvollisen tilinpäätöstä, on vielä harkittava tarkoituksenmukaisuuden kannalta.<br />
Ehdotuksen taustalla on EU:n 4. yhtiöoikeudellisen direktiivin sääntely. Tämä peruste ja<br />
kansainvälinen tarkastelunäkökulma muutenkaan eivät edellytä muutoksen tekemistä nykyiseen<br />
sääntelyyn. Tilintarkastuslakiin on tulossa 4. ja 7. direktiivin muutosten johdosta säännös, jonka<br />
mukaan tilintarkastajan on tarkastettava ja annettava lausuntonsa siitä, että tilikauden<br />
toimintakertomus ei ole ristiriidassa tilinpäätöksen tietojen kanssa. Jos ehdotus toteutuu,<br />
tilintarkastus ei olisi erottamisen esteenä. Keskuskauppakamarin mielestä kirjanpitovelvollisen<br />
toimintakertomus on perusteltua pitää nykyisessä laajuudessa tilintarkastuksen kohteena.<br />
5 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/51/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, yhtiömuodoltaan<br />
tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista<br />
tilinpäätöksistä annettujen direktiivien 78/660/ETY, 83/349/ETY, 86/635/ETY ja 91/674/ETY muuttamisesta<br />
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EYVL nro L 178, 17/07/2003 s. 16-22. http://europa.eu.int/eurlex/pri/fi/oj/dat/2003/l_178/l_17820030717fi00160022.pdf<br />
6 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_120/l_12020030515fi00220023.pdf<br />
4
Työryhmä ehdottaa KPL 5 §:n määräysvaltakäsitettä laajennettavaksi sisällyttämällä siihen uusi 3<br />
momentti. Sen mukaan määräysvallan voisi synnyttää kirjanpitovelvollisen ja kohdeyrityksen<br />
johtaminen yksissä tuumin. Keskuskauppakamarin mielestä ehdotettua sanamuotoa tulisi vielä<br />
tarkentaa, jotta siihen jäisi mahdollisimman vähän tulkinnanvaraisuutta.<br />
2.2 IAS-valvonnan muoto ja organisointi<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 3.10.2002 työryhmän selvittämään millaista ja miten laajaa<br />
viranomaisvalvontaa kansainvälisten IAS-tilinpäätösstandardien noudattaminen edellyttää.<br />
Työryhmän loppuraportti ilmestyi 3<strong>1.</strong>3.2003 (KTM:n työryhmä- ja toimikuntaraportteja 7/2003). 7<br />
Työryhmän ehdotus on, että Suomessa Rahoitustarkastus valvoisi IAS-tilinpäätösstandardien<br />
noudattamista. Valvonnan piiriin kuuluisivat kaikki yritykset, jotka vuodesta 2005 lukien ovat<br />
velvoitettuja laatimaan tilinpäätöksensä IAS/IFRS-standardien mukaisesti. Valvonta kohdistuisi<br />
lisäksi 150 joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskijaan. IAS-valvontatyöryhmän ehdotusten<br />
lähtökohtana on, että valitun viranomaisvalvojan tulee olla toiminnassaan riippumaton, sillä on<br />
oltava läpinäkyvät, selkeät ja luottamusta herättävät toimintatavat ja sen tulee kyetä toimimaan<br />
ammattitaitoisesti ja yhteistyössä EU:n muiden vastaavien viranomaisten kanssa.<br />
Viranomaisvalvonnalla pyritään vahvistamaan markkinoiden luottamusta taloudelliseen informaatioon.<br />
Valvonnan uskotaan myös vahvistavan lakisääteisen tilintarkastajan asemaa. Tehokas<br />
valvonta on samalla ennakkoedellytys tilinpäätöskäytäntöjen vastavuoroiselle tunnustamiselle.<br />
Kaikkiin EU-maihin edellytetään luotavaksi kansallinen tilinpäätössäännösten viranomaisvalvonta. 8<br />
Työryhmän puheenjohtaja: hallitusneuvos Tuomas Aho. Valtiovarainministeriön luonnos<br />
hallituksen esitykseksi Rahoitustarkastuksesta annetun lain, kirjanpitolain 8 luvun 1 ja 2 §:n ja<br />
vakuutusyhtiölain 10 luvun 4 §:n muuttamisesta (IAS-valvonta) on lausuntokierroksella, joka<br />
päättyy 6.8.2004. Hallituksen esitys kyseisten lakien muuttamisesta annettaneen eduskunnalle<br />
vuoden 2004 aikana. Yhdyshenkilö valtiovarainministeriössä: Erkki Sarsa.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 13.6.2003<br />
Keskuskauppakamari huomautti lausunnossaan, ettei kauppa- ja teollisuusministeriön asettama<br />
työryhmä ole esittänyt kaikkia näkökohtia IAS-/IFRS-valvonnan järjestämiseen liittyvistä<br />
velvoitteista ja niiden sitovuudesta. Tämä olisi ollut tarpeen sen arvioimiseksi, missä määrin IAS-<br />
/IFRS-valvonnan järjestäminen Suomessa on velvoittavaa kansainvälisten sitoumusten vuoksi.<br />
Työryhmän muistiossa kerrotaan EU:n komission toimintasuunnitelmasta (1999) ja tiedonantona<br />
julkaistusta strategiasta 9 (2000). Nämä ovat julkistuksenomaisia asiakirjoja, jotka eivät ole<br />
jäsenvaltioita sitovia. Työryhmä ei mainitse IAS-asetusta, jonka resitaalissa (nro 16) viitataan vain<br />
yleispiirteisesti EU:n jäsenvaltioiden velvollisuuteen järjestää asianmukainen valvonta. Kohdassa<br />
viitataan myös siihen, että komissio pyrkii Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean<br />
CESR:n avulla luomaan yhteisen lähestymistavan IAS-/IFRS-standardien käyttöönottoon. IAS-<br />
/IFRS-valvonnan järjestäminen viranomaisvalvontana ei siis ole velvoittavaa, vaan valvonnan<br />
7 http://www.ktm.fi/julkaisu/ark2003/tyto7elo.pdf<br />
8<br />
http://www.vn.fi/ktm/indexktm.htm?fin5697D88E665AF71BC2256D1300355051<br />
9 Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille. EU:n tilinpäätösraportoinnin strategia: tie eteenpäin,<br />
13.6.2000, KOM(2000) 359.<br />
5
organisoimisessa voitaisiin tukeutua Keskuskauppakamarin esittämällä tavalla tilintarkastajien<br />
suorittamaan tilintarkastukseen.<br />
Jos IAS-/IFRS-valvonta kuitenkin halutaan järjestää kansallisesti viranomaisvalvontana, on IASvalvontatyöryhmän<br />
muistiossaan esittämä malli Keskuskauppakamarin mielestä realistinen ja<br />
riittävän kevyt vaihtoehto. Valvontaa ei työryhmän ehdottamalla tavalla pidä ulottaa niihin<br />
arvopaperimarkkinoiden ulkopuolella toimiviin yrityksiin, jotka vapaaehtoisesti soveltavat<br />
tilinpäätöksissään IAS-/IFRS-standardeja, jos tämä tulee sallituksi.<br />
Keskuskauppakamari totesi, että julkisesti noteerattujen yritysten tilintarkastajina toimivien Big<br />
Four -ketjujen edustajat ovat mukana IAS-/IFRS-standardeja ja niiden tulkintoja antavissa IASB:ssä<br />
ja IFRIC:ssä, jotka ovat keskeisessä asemassa kansainvälisten tulkintojen luomisessa. Tätä<br />
asiantuntemusta on syytä käyttää hyödyksi IAS-/IFRS-standardien tulkintojen kansainvälisen<br />
yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. IAS-/IFRS-valvojan on oltava läheisessä yhteistyössä<br />
julkisesti noteerattujen yhtiöiden tilintarkastajien kanssa, mutta tilintarkastajilla ei saa olla aktiivista<br />
raportointivelvollisuutta IAS-/IFRS-valvojalle. IAS-/IFRS-valvonta korostaa myös IAS-/IFRSvalvojan<br />
ja KHT-tilintarkastajien ja KHT-yhteisöjen toimintaa valvovan Keskuskauppakamarin<br />
tilintarkastuslautakunnan yhteistyön tarvetta. IAS-/IFRS-valvontaan ei kuulu tilintarkastajien<br />
valvonta, vaan valvonta kuuluu Keskuskauppakamarin tilintarkastuslautakunnalle, jonka<br />
käsiteltäväksi mahdolliset tilintarkastajien valvonta-asiat on saatettava.<br />
2.3 Kauppa- ja teollisuusministeriön asetus konsernitilinpäätöksen laatimisesta<br />
kansainvälisillä pääomamarkkinoilla yleisesti käytetyn säännösten mukaisesti annetun<br />
ministeriöpäätöksen (766/1998) muuttamisesta<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö on antanut 25.9.2003 asetuksen konsernitilinpäätöksen laatimisesta<br />
kansainvälisillä pääomamarkkinoilla yleisesti käytetyn säännöstön mukaisesti annetun kauppa- ja<br />
teollisuusministeriön päätöksen muuttamisesta (830/2003). Asetus on tullut voimaan 30.9.2003.<br />
Asetuksen antaminen on merkinnyt, että julkisesti noteeratut yhtiöt ovat voineet ryhtyä laatimaan<br />
IAS/IFRS-säännösten mukaisesti laaditut konsernitilinpäätökset sinä tilikautena, joka on ollut<br />
kulumassa asetuksen tultua voimaan 30.9.2003.<br />
Yhdyshenkilö: Elinkeino-osasto/ neuvotteleva virkamies Markku Jänkälä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 27.8.2003<br />
Keskuskauppakamari kannatti kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksen muuttamista. Muutoksen<br />
perustelut ovat asianmukaiset.<br />
2.4 Tilintarkastuslain uudistamista valmisteleva työryhmä<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 12.6.2002 työryhmän, jonka tehtävänä on selvittää<br />
tilintarkastuslain muutostarpeita ja muista keinoja lakisääteisen tilintarkastuksen kehittämiseksi.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi professori Risto Nuolimaa Tampereen yliopistosta.<br />
Tilintarkastuslakityöryhmä luovutti raporttinsa (Kauppa- ja teollisuusministeriön työryhmä- ja<br />
toimikuntaraportteja 12/2003) 12.1<strong>1.</strong>2003 kauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkariselle. 10<br />
10 http://www.ktm.fi/chapter_files/tilintarkastuslakiraportti.pdf<br />
6
Työryhmä ehdottaa tilintarkastajan riippumattomuutta ja esteellisyyttä koskevien säännösten<br />
uudistamista komission suosituksen ja kansainvälisten tilintarkastusstandardien mukaisiksi.<br />
Työryhmä esittää esteellisyysperusteiden tarkentamista ja omistuksen lukemista<br />
esteellisyysperusteisiin. Riippumattomuutta koskeviin säännöksiin ehdotetaan lisättäväksi<br />
esimerkkitilanteita, joissa tilintarkastajan riippumattomuus vaarantuu ja joissa tilintarkastajalta<br />
edellytetään toimenpiteitä riippumattomuuden turvaamiseksi.<br />
Työryhmä on selvittänyt tilintarkastajan raportointiin, erityisesti tilintarkastuskertomukseen liittyviä<br />
kysymyksiä. Työryhmä ehdottaa tilintarkastajan raportoinnin kehittämistä ja sen osana muun<br />
muassa tilintarkastuskertomuksen sisällön uudistamista. Tilinpäätösmerkinnästä on perusteltua<br />
luopua. Tilintarkastuskertomusta koskevat muutokset perustuvat Euroopan unionin tilinpäätösdirektiivien<br />
modernisointiin sekä kansainvälisiin tilintarkastusstandardeihin.<br />
Työryhmän toimeksiantoon kuului tilintarkastajan käyttövelvollisuuden laajuuden ja<br />
ammattimaisen tilintarkastuksen merkityksen selvittäminen. Työryhmä ehdottaa, että omistajat<br />
saavat itse päättää kaikkein pienimmissä yrityksissä, valitaanko yritykselle tilintarkastaja. Jos<br />
tilintarkastaja valitaan lain tai vapaaehtoisen päätöksen perusteella, hänen on oltava hyväksytty<br />
tilintarkastaja. Kaikissa kirjanpitovelvollisissa yhteisöissä noudatetaan samoja säännöksiä, ellei<br />
erityislaissa säädetä tiukempia vaatimuksia.<br />
Työryhmä ehdottaa tilintarkastuslain soveltamisalasäännöstä tarkennettavaksi siten, että siihen<br />
lisätään momentti niistä tilintarkastajan tehtävistä, joista annettava kirjallinen lausunto ei ole<br />
tarkoitettu yksinomaan toimeksiantajan tai lausunnossa nimettyjen sopijapuolten käyttöön.<br />
Työryhmä ehdottaa tilintarkastuslakiin säännöksiä tilintarkastuksen laadunvarmistuksen<br />
valvonnasta sekä tarkennuksia tilintarkastajien valvontaan ja vastuuseen.<br />
Työryhmä on toimeksiantonsa mukaisesti selvittänyt tilintarkastusvaliokuntien käyttöä. Tältä osin<br />
työryhmä ei ehdota lainmuutosta, mutta korostaa tilintarkastusvaliokuntien merkitystä ja tarvetta<br />
selkeyttää niiden tehtäviä.<br />
Lausuntokierros päättyi 30.<strong>1.</strong>2004. Hallituksen esitys annettaneen eduskunnalla syksyllä 2004.<br />
Tavoiteltu lakimuutosten voimaantuloajankohta on <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2005. On myös mahdollista, että muutosten<br />
lukuisuuden vuoksi valtioneuvosto antaa tilintarkastuslain muutosesityksen asemesta esityksen<br />
uudeksi tilintarkastuslaiksi.<br />
Vastuuhenkilö KTM:ssä: Elinkeino-osasto/hallitusneuvos Marja-Leena Rinkineva.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.<strong>1.</strong>2004<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että Tilintarkastuslakityöryhmän tekemä raportti on asiallinen ja<br />
perusteellinen. Työryhmän ehdotukset ovat perusteltuja ja ehdotetut säännösmuutokset on<br />
toteutettava. Keskeisiä asioita työryhmän raportissa ovat tilintarkastuslain soveltamisalaa,<br />
tilintarkastajan riippumattomuutta, maallikkotilintarkastusta, pienyritysten tilintarkastusvelvollisuutta<br />
sekä tilintarkastajan raportointia koskevat ehdotukset.<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että tilintarkastuslakiin ehdotettujen muutosten jatkovalmistelussa on<br />
riittävässä määrin ennakoitava tulevan EU:n 8. yhtiöoikeudellisen direktiivin mahdollisesti<br />
edellyttämät muutokset Suomen tilintarkastusta koskevaan lainsäädäntöön.<br />
7
Tilintarkastuskertomusta koskevat ehdotukset ovat raportin tärkeimpiä kohtia. Ehdotukset<br />
tilintarkastuskertomuksen kehittämisestä kansainvälisempään suuntaan ovat perusteltuja.<br />
Tilinpäätösmerkintä on perusteltua poistaa raportointivalikoimasta. Jatkovalmistelussa on vielä<br />
tarkennettava, mikä on tilintarkastajan raportointivelvollisuus tilanteissa, joissa voitonjakoehdotus<br />
on lainvastainen tai ehdotuksen toteuttaminen vaarantaa tarkastuskohteen toiminnan jatkumisen.<br />
Tilintarkastusraportointia koskevan sääntelyn on oltava yhdenmukaista EU-sääntelyn ja ISAstandardien<br />
kanssa.<br />
2.5 Tilintarkastajien hyväksymisvaatimusten kehittäminen<br />
Keskuskauppakamarin hallitus asetti 13.1<strong>1.</strong>2002 työryhmän selvittämään, miten tilintarkastuslaissa<br />
(936/94) ja sen nojalla annetuissa säännöksissä ja määräyksissä määriteltyjä KHT- ja HTM-tutkintoja<br />
ja muita tilintarkastajien hyväksymisvaatimuksia ja hyväksymismenettelyä on kehitettävä.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi osastopäällikkö Pasi Horsmanheimo Keskuskauppakamarista.<br />
Keskuskauppakamarin hallitus hyväksyi kokouksessaan 12.1<strong>1.</strong>2003 työryhmän muistion<br />
(Tilintarkastajien hyväksymisvaatimusten kehittäminen) ehdotukset. 11 Keskuskauppakamari on<br />
lähettänyt muistion kauppa- ja teollisuusministeriölle ja ehdottanut, että ministeriö ryhtyisi<br />
toimenpiteisiin muistiossa tehtyjen säädösmuutosten toteuttamiseksi.<br />
Tilintarkastajien hyväksymisvaatimusten kehittämistyöryhmä on selvittänyt KHT- ja HTM-tilintarkastajien<br />
hyväksymissäännösten ja -menettelyn kehittämistarpeita sekä tehnyt säädösehdotukset.<br />
Työryhmän selvitys liittyy tilintarkastuslain muutostarpeiden selvittämiseen, jota varten KTM asetti<br />
kesällä 2002 työryhmän. KTM:n työryhmä ei kuitenkaan selvittänyt tilintarkastajien hyväksymistä<br />
koskevia muutostarpeita, vaan tämä on ollut Keskuskauppakamarin työryhmän tehtävänä.<br />
Työryhmä on selvittänyt KHT- ja HTM-tilintarkastajien hyväksymisen kehittämistä vaihtoehtoisten<br />
mallien avulla. Työryhmä ehdottaa, että säännösten ja menettelyn kehittämisen lähtökohtana on<br />
”kehitetty nykymalli”, jonka avulla voidaan ilman merkittäviä lisäresursseja tai epävarmoja<br />
rakenteellisia muutoksia vastata useimpiin nykyjärjestelmän kehittämistarpeisiin. Kehitetyn<br />
nykymallin avulla yksinkertaistetaan ja selkeytetään nykyisiä hyväksymisvaatimuksia ja edistetään<br />
HTM-tilintarkastajien mahdollisuuksia päästä KHT-tutkintoon. Muista käsitellyistä vaihtoehdoista<br />
”jatkotutkintomalli” tekisi HTM-tutkinnosta selkeästi tilintarkastusalan ”perusauktorisoinnin”,<br />
jonka suorittamisen jälkeen hakija voisi lisäpätevyyden hankittuaan suorittaa KHT-tutkinnon.<br />
”Tulevaisuuden moduulimalli” mahdollistaisi joustavan ja yksilöllisen etenemisen, kun hakija voisi<br />
suorittaa hyväksymisvaatimukset osina oman aikataulunsa mukaisesti.<br />
Työryhmä on määritellyt KHT- ja HTM-tilintarkastajien tehtävät, roolit ja ominaisuudet.<br />
Ehdotuksena on säilyttää kaksijakoinen tilintarkastajajärjestelmä sekä hyväksymisvaatimukset<br />
erilaisina. KHT-tilintarkastajan hyväksymisvaatimuksia yksinkertaistetaan, mutta kokonaisuutena<br />
vaatimukset säilyvät ehdotuksen mukaan pääosin nykyisensisältöisinä. KHT-tilintarkastajan<br />
perustutkintona on vähintään ylempi korkeakoulututkinto. Hyväksyminen edellyttää yliopistoopintoja<br />
laskentatoimessa, oikeustieteessä ja muissa aineissa.<br />
Käytännön kokemusvaatimuksena on vähintään kolmen vuoden työskentely. Lisäksi hakijan on<br />
nykyiseen tapaan täytettävä yleiset vaatimukset, suoritettava KHT-tilintarkastajan ammattitutkinto<br />
11 http://www.keskuskauppakamari.fi/kkk/toimialat/Tilintarkastus/fi_FI/Selvitykset_ja_raportit/<br />
8
(KHT-tutkinto) ja annettava tuomioistuimelle tilintarkastajan vakuutus. Uutta on, että KHTtutkintoon<br />
hyväksyttäessä voidaan ehdotuksen mukaan lukea hakijan hyväksi työskentely<br />
vaihtoehtoisesti HTM-tilintarkastajan ohjauksessa.<br />
Työryhmän mielestä KHT- ja HTM-tutkintojen aihealueet on määriteltävä tarkemmin. KHTtutkinto<br />
on perusteltua järjestää osa kerrallaan vähintään kaksi kertaa vuodessa siten, että 1-osa on<br />
esimerkiksi keväällä ja 2-osa on syksyllä. KHT- ja HTM-tutkinnon 2-osaan saa osallistua vasta<br />
suoritettuaan 1-osan. KHT- ja HTM-tutkinnot jaetaan moduuleihin, jotka hakijat voivat suorittaa<br />
saman vuoden tutkinnossa tai vaihtoehtoisesti vaikka yhden kerrallaan. Yhden moduulin suoritus<br />
on voimassa viisi vuotta.<br />
HTM-tilintarkastajan hyväksymisvaatimuksissa tehdään ehdotusten mukaan vastaavat uudistukset,<br />
joskin HTM-tilintarkastajaksi hyväksymiseen perustutkinnoksi käyvät kaikki korkeakoulututkinnot<br />
ja korkeakouluopinnot määrätyissä aineissa. Ammattikorkeakouluopinnot luetaan HTM-hakijan<br />
hyväksi KHT-tutkintoon hyväksyttäessä. KHT- ja HTM-tutkintojen päällekkäisyyttä vähennetään.<br />
KHT-tilintarkastajan hyväksymistä hakeva HTM-tilintarkastaja voi vähintään kahden vuoden<br />
työkokemuksen saatuaan vaihtoehtoisesti suorittaa häneltä puuttuvat korkeakouluopinnot tai<br />
suorittaa lisätehtäviä KHT-tutkinnossa.<br />
Työryhmä esittää ulkomailla suoritettuja opintojen hyväksymistä aikaisempaa enemmän ja<br />
nykyisten poikkeuksellista hyväksymistä koskevien säännösten kumoamista. Hyväksymismenettelyyn<br />
ehdotetaan lisää joustomahdollisuuksia.<br />
Työryhmä on pohtinut myös tilintarkastajien määrällistä riittävyyttä. Huolimatta ikäpoistumasta<br />
vuodesta 2010 lukien työryhmä ei ehdota eritystoimia hyväksyttyjen määrän lisäämiseksi.<br />
Työryhmä pitää vaatimustason säilyttämistä hyväksyttyjen tilintarkastajien ammattitaitovaatimuksen<br />
takia perusteltuna. Ehdotukset toteuttamalla varmistetaan KHT- ja HTM-tilintarkastajan<br />
ammattiuran houkuttelevuus. Työryhmän ehdotukseen liittyy kansainvälinen vertailu.<br />
Lausuntokierros päättyi 30.<strong>1.</strong>2004. Asianomaiset säännökset sisällytetään hallituksen esitykseen<br />
tilintarkastuslain muuttamisesta. Hallituksen esitys annettaneen eduskunnalla syksyllä 2004.<br />
Tavoiteltu lakimuutosten voimaantuloajankohta on <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2005.<br />
Vastuuhenkilö KTM:ssä: Elinkeino-osasto/hallitusneuvos Marja-Leena Rinkineva.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.<strong>1.</strong>2004<br />
Keskuskauppakamari katsoi, että muistion ehdotukset on perusteltua toteuttaa. Joissakin<br />
yksityiskohdissa on tarvetta tarkennuksiin. Kehittämisehdotusten toteuttamisessa on pidettävä kiinni<br />
siitä, ettei hyväksymisen vaatimustasoa lasketa.<br />
Lausuntokierroksen yhteydessä on tullut esiin tarve harkita lopullisia säännöksiä annettaessa<br />
etenkin vaatimuksia, joita ammattimaisesti HTM-tilintarkastajana toimineen hakijan olisi täytettävä<br />
KHT-tilintarkastajan hyväksymistä haettaessa.<br />
9
3 Teollis- ja tekijänoikeudet<br />
3.1 Tunnusmerkkityöryhmän muistio<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriön työryhmä- ja toimikuntaraportteja 6/200<strong>1.</strong> Työryhmä ehdottaa, että<br />
tavaramerkkilainsäädäntö uudistetaan säätämällä uusi tavaramerkkilaki ja liittämällä nykyinen<br />
yhteismerkkilaki osaksi tavaramerkkilakia.<br />
Ehdotuksen mukaan tavaramerkin rekisteröinti voitaisiin hakemuksesta kumota hallinnollisessa<br />
menettelyssä kokonaan tai osittain. Lisäksi tavaramerkkilaissa säädettäisiin oikeudesta saada<br />
vahingosta riippumaton hyvitys tavaramerkin hyväksi käyttämisestä, ja vahingonkorvausta koskevia<br />
säännöksiä muutoinkin selvennettäisiin. Elinkeinotoiminnassa käytettävä maantieteellinen merkintä<br />
voitaisiin rekisteröidä tavaramerkiksi ja tavaramerkki voitaisiin vakiinnuttaa myös tietyssä osassa<br />
maata, jolloin yksinoikeus olisi voimassa sillä alueella.<br />
Hanke on ministeriön hankelistalla, mutta tarkempaa aikataulua ei ole vielä tehty. Vastuuhenkilö<br />
ministeriössä on vanhempi hallitussihteeri Minna Tukiainen.<br />
3.2 WIPOn suositus hyvin tunnetuista merkeistä<br />
WIPO on antanut vuonna 1999 hyvin tunnettuja merkkejä koskevan suosituksen, jonka<br />
tarkoituksena on yhtenäistää hyvin tunnettuja merkkien suojaa Pariisin yleissopimuksen ja<br />
WIPO:oon kuuluvissa valtioissa. 12 Suositus on tarkoitettu toimimaan ohjeistona viranomaisille ja se<br />
on saatettu voimaan kymmenessä valtiossa WIPO:n yli 180 valtion joukosta. Suosituksen<br />
vaikutukset Suomen lainsäädäntöön toteutetaan mahdollisesti erikseen tai tavaramerkkilainsäädännön<br />
uudistustyön yhteydessä. Tällä hetkellä asia ei ole vireillä.<br />
3.3 Teollisoikeudellisen asiamiesjärjestelmän kehittäminen<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti maaliskuussa 2003 työryhmän selvittämään<br />
teollisoikeudellisen asiamiesjärjestelmän kehittämistarpeita ja valmistelemaan sen pohjalta<br />
ehdotuksia tarpeellisista lainsäädännön muutoksista ja muista mahdollisesti tarvittavista<br />
toimenpiteistä. Työryhmä on 2.4.2004 luovuttanut muistionsa. 13<br />
Työryhmä ehdottaa säädettäväksi teollisoikeudellisia toimeksiantoja koskevan lain, jolla luotaisiin<br />
kaikkia teollisoikeusalalla toimivia niin patentti- kuin tavaramerkkiasiamiehiäkin koskeva vapaaehtoinen<br />
rekisteröintijärjestelmä. Lailla perustettavan rekisteröintijärjestelmän keskeisimmät toiminnot<br />
olisivat asiamiesten rekisteröinti ja rekisterin ylläpito, rekisteröitävien asiamiesten ammatillista<br />
osaamista arvioivien asiamiestutkintojen järjestäminen sekä asiamiesten asiamieseettisen toiminnan<br />
valvonnan ja siihen liittyvän kurinpitomenettelyn organisointi. Rekistereitä olisi kaksi eli rekisterit<br />
sekä patenttiasiamiehille että tavaramerkkiasiamiehille, joita molempia pitäisi Patentti- ja<br />
rekisterihallitus.<br />
12 http://www.wipo.int/about-ip/en/development_iplaw/pdf/pub833.pdf<br />
13<br />
http://ktm.elinar.fi/ktm_jur/ktmjur.nsf/All/AC64CF4851FD79A6C2256E89003A6B1E/$file/Teollisoikeudellisen%20as<br />
iamiesjärjestelmän%20kehittämistyöryhmän%20muistio%20jul%209_2004.pdf<br />
10
Asiamieskokeiden järjestämistä ja asiamieseettistä valvontaa varten perustettaisiin teollisoikeusasiamieslautakunta,<br />
joka tulisi toimimaan Keskuskauppakamarin yhteydessä. Asiamieseettisen<br />
valvonnan tehostamiseksi lautakunnalla olisi käytössään tarvittavat kurinpitomenettelysäännökset.<br />
Teollisoikeusasiamiesrekisteriin merkitty asiamies saisi toiminnassaan käyttää ammattinimikettä<br />
teollisoikeusasiamies ja vaihtoehtoisesti patenttiasiamies tai tavaramerkkiasiamies sen mukaan<br />
kumpaan rekisteriin hänet on merkitty. Muut kuin rekisteriin merkityillä ei ammattinimikkeen<br />
käyttö olisi sallittua ja kiellon rikkomisesta seuraisi laissa säädetty rangaistus. Järjestelmän<br />
ylläpidosta aiheutuvien kustannusten kattamiseksi tulisi rekisteröintimaksujen ja tutkintomaksujen<br />
rinnalle ottaa käyttöön rekisteröidyiltä asiamiehiltä perittävä vuosimaksu.<br />
3.4 Korkeakoulukeksintölaki<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriössä valmistellaan virkamiestyönä yhteistyössä OPM:n kanssa lakia<br />
korkeakoulukeksintölaiksi. Tavoitteena on selkeyttää suomalaisissa korkeakouluissa tehtäviä<br />
keksintöjä koskevien oikeuksien siirtymistä ja siten helpottaa keksintöjen tunnistamista ja kaupallista<br />
hyödyntämistä. Uuden lain säätäminen edellyttää myös työsuhdekeksintölain ja yliopistolain<br />
muuttamista. Ehdotuksesta hallituksen esitykseksi pyydettiin lausunnot 12.4.2004 mennessä.<br />
Yhteyshenkilö Ylitarkastaja Karri Puustinen.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 10.3.2004<br />
Keskuskauppakamari totesi lausunnossaan, että ehdotettu laki ei ole elinkeinoelämän näkökulmasta<br />
tarpeellinen. Vapaan tutkimuksen osalta ehdotukseen ei juuri sisälly muutoksia verrattuna<br />
vallitsevaan tilanteeseen. Toisaalta sopimustutkimuksissa on lähtökohtaisesti olemassa sopimus,<br />
jossa voidaan ottaa huomioon kyseiseen tutkimushankkeeseen liittyvät menettelytavat.<br />
Keskuskauppakamari ei pitänyt hyvänä luonnoksessa esitettyä lain pakottavuutta. Vaikka ehdotettu<br />
laki soveltuisi välittömästi vain korkeakoulun ja siihen palvelussuhteessa olevien keksijöiden<br />
välisiin suhteisiin, ehdotuksen vaikutukset ulottuisivat välillisesti myös ulkopuoliseen rahoitukseen<br />
perustuviin tutkimussopimuksiin.<br />
4 Kaupparekisterilain uudistaminen<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 9.4.2001 työryhmän, jonka tehtävänä oli selvittää<br />
kaupparekisterilainsäädännön uudistamistarpeet. Keskuskauppakamarin edustajana työryhmässä<br />
toimi osastopäällikkö Leena Linnainmaa. Työryhmä antoi huhtikuussa 2002 raporttinsa<br />
Kaupparekisteri kohti sähköistä asiointia, 5/2002. Työryhmä ehdotti sähköisen asioinnin lisäämistä<br />
kaupparekisterissä sekä vuosimaksujärjestelmään siirtymistä.<br />
Keskuskauppakamarin edustaja jätti raportista eriävän mielipiteen yhdessä Suomen Yrittäjien<br />
edustajan kanssa. Eriävä mielipide koski vuosimaksujärjestelmää ehdotetussa muodossaan, jossa<br />
maksurasitus kohdistuisi pieniin yrityksiin.<br />
Raportti oli lausunnolla kesäkuussa 2002. Lain valmistelua jatketaan edelleen.<br />
11
Keskuskauppakamarin lausunto 28.6.2002<br />
Keskuskauppakamari kannatti sähköisen asioinnin lisäämistä. Vuosimaksujärjestelmää vastustettiin<br />
ehdotetussa muodossaan, koska maksurasitus kohdistuisi pieniin yrityksiin.<br />
5 Kuluttajariitatyöryhmä<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriön asettama työryhmä, Kuluttajariitatyöryhmä (ent. Asumisturvatyöryhmä)<br />
antoi loppumietintönsä, Erimielisyyksien ratkaiseminen tuomioistuimen ulkopuolisessa<br />
menettelyssä, syksyllä 2002.<br />
Työryhmä ehdottaa nykyisen lain korvaamista uudella lailla, joka mahdollistaisi lautakunnan<br />
kehittämisen ja joustavamman toiminnan kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien oikeusvarmuuden<br />
kärsimättä. Työryhmä ehdottaa, että lautakunnan nimi muutettaisiin kuluttajariitalautakunnaksi.<br />
Työryhmä katsoo, että asumisturva-asioissa tarvitaan valtakunnallinen ratkaisuelin, mutta ei kannata<br />
uuden elimen perustamista vaan katsoo, että asumisturva-asioita samoin kuin arvopaperisijoittamista<br />
koskevat riidat tulee saattaa eräin poikkeuksia kuluttajariitalautakunnan toimivallan piiriin.<br />
Työryhmän mielestä kunnallisen kuluttajaneuvonnan toimivalta tulee säätää samansisältöiseksi kuin<br />
kuluttajariitalautakunnan toimivalta ja neuvonnan toimivuus tulee varmistaa.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 14.10.2002<br />
Keskuskauppakamari mukaan uusien tehtävien antamisessa kuluttajavalituslautakunnalle on riski,<br />
että valitusten käsittelyajat venyisivät entisestään. Keskuskauppakamari ei kannata ehdotusta<br />
arvopaperisijoittamista koskevien riitojen kuulumisesta lautakunnan toimivallan piiriin.<br />
6 Julkisista hankinnoista annetun lain uudistaminen<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö on asettanut <strong>1.</strong>10.2003 työryhmän valmistelemaan julkisista<br />
hankinnoista annetun lain (1505/92) ja sen nojalla annettujen asetusten uudistamista. Työryhmän<br />
tulee laatia hallituksen esityksen muotoon ehdotus julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön<br />
uudistamiseksi. Ehdotuksessa tulee erityisesti huomioida Euroopan unionin julkisten hankintojen<br />
direktiiviuudistusten, 2004/17/EY 14 ja 2004/18/EY 15 edellyttämät muutokset, Euroopan yhteisöjen<br />
ja Suomen julkisten hankintojen kilpailuttamista koskevan oikeuskäytännön edellyttämät muutokset<br />
sekä tarpeet yksinkertaistaa julkisten hankintojen direktiivien soveltamisalan ulkopuolella olevien<br />
hankintojen kilpailuttamista koskevia säädöksiä. Työryhmän määräaika on 30.10.2004.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimii hallitusneuvos Elise Pekkala.<br />
7 Tuoteturvallisuuslainsäädännön muuttaminen<br />
Laki kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta on korvannut kokonaisuudessaan<br />
aikaisemman tuoteturvallisuuslain 16.2.2004 lähtien. Lain soveltamisala on laajempi verrattuna<br />
tuoteturvallisuuslakiin. Uudessa laissa elinkeinonharjoittajille asetettavat velvoitteet ja seuraamukset<br />
kohdistuvat myös sellaisiin palvelun tarjoajiin, jotka luovuttavat tavaroita ja palveluksia<br />
14 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_134/l_13420040430fi00010113.pdf<br />
15 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_134/l_13420040430fi01140240.pdf<br />
12
kuluttajiin rinnastettavien henkilöiden käytettäväksi. Laissa säädetään yleisistä turvallisuusvaatimuksista,<br />
markkinavalvonnan periaatteista sekä valvontakeinoista. Niitä sovelletaan myös<br />
sellaisiin kulutustavaroihin ja kuluttajapalveluksiin, joista on annettu erityissäännöksiä, jollei tässä<br />
erityislainsäädännössä päästä vähintään samaan turvallisuustasoon. Uudella lailla pannaan<br />
Suomessa täytäntöön uudistettu direktiivi yleisestä tuoteturvallisuudesta (2001/95/EY). 16<br />
Asiakirjat:<br />
HE 127/2003 vp , TaVM 10/2003 EV 129/2003 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 30.<strong>1.</strong>2004<br />
Säädöskokoelman numero: 75/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: 16.2.2004<br />
Valmistelija:<br />
Hallitusneuvos Kristian Tammivuori<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 15.1<strong>1.</strong>2002<br />
Ehdotus on pääosin onnistunut. Keskuskauppakamari pitää kuitenkin EU-maiden lainsäädännön<br />
yhtenäisyyden vuoksi tärkeänä, että direktiivien täytäntöönpanossa pidätyttäisiin poikkeamasta<br />
direktiivin sisällöstä, vaikka direktiivi sallisi poikkeamat.<br />
8 Energia<br />
8.1 Energiamarkkinoiden kohtuullisuusvalvonta<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 1<strong>1.</strong>2.2003 energiamarkkinoiden kohtuullisuusvalvontaa<br />
uudistavan työryhmän.<br />
Työryhmä luovutti loppuraportin kauppa- ja teollisuusministeriölle 5.1<strong>1.</strong>2003. 17 Työryhmän<br />
ehdottamassa uudessa sähkö- ja maakaasuverkkotoiminnan valvontamallissa kaikkien valvottavien<br />
verkonhaltijoiden toteutunut ja kohtuulliseksi katsottava tuotto arvioitaisiin toteutuneiden tilinpäätös-<br />
ja muiden tietojen perusteella vuosittain jälkikäteen. Työryhmä ehdottaa, että uusi sähkön ja<br />
maakaasun siirron hinnoittelun valvontamalli otettaisiin käyttöön vuoden 2005 alusta lähtien.<br />
8.2 Sähkön toimitusvarmuus<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö asetti 13.2.2003 valtiovallan roolia sähkön toimitusvarmuudessa<br />
selvittävän työryhmän. Työryhmä luovutti 2<strong>1.</strong>1<strong>1.</strong>2003 kauppa- ja teollisuusministeriölle<br />
raporttinsa. 18 Työryhmä katsoo, että sähkön sisämarkkinadirektiivin 7 artiklassa säädetty tarjouskilpailumenettely<br />
on viimeinen keino taata sähkön saanti tilanteessa, jossa sähkömarkkinat toimivat<br />
erittäin heikosti. Työryhmä katsoo, että päätösvalta tarjouskilpailun käynnistämisestä tulee olla<br />
valtioneuvostolla ja että huoltovarmuuden turvaamiseksi poikkeusolojen varalta ylläpidettäviä<br />
sähköntuotantoon liittyviä varausjärjestelmiä koskeviin uusiin säännöksiin ei ole tarvetta.<br />
16 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2002/l_011/l_01120020115fi00040017.pdf<br />
17 http://ktm.elinar.fi/ktm_jur/ktmjur.nsf/All/48A24A318F976A8AC2256DF70029735D/$file/Energiamarkkinoiden%20<br />
kohtuullisuusvalvontaa%20uudistava%20työryhmä%2013_2003.pdf<br />
18 Työryhmän keskeiset ehdotukset ja johtopäätökset on luettavissa seuraavasta osoitteesta.<br />
http://www.ktm.fi/chapter_files/Valtiovallan_rooli_sAhkOmarkkinoiden_toimitusvarmuuden_parantamisessa.pdf<br />
13
8.3 Päästökauppa<br />
Valtioneuvosto hyväksyi 15.4.2004 hallituksen esityksen päästökauppalaiksi. Lailla pannaan<br />
täytäntöön EY:n päästökauppadirektiivi 2003/87/EY 19 . Päästökaupan on tarkoitus käynnistyä<br />
EU:ssa vuoden 2005 alusta lukien.<br />
Päästökauppalakia sovelletaan 20 MW:ia suurempien polttolaitosten ja eräiden teräs-, mineraali- ja<br />
metsäteollisuuden laitosten ja prosessien hiilidioksidipäästöihin. Suomessa päästökauppajärjestelmään<br />
kuuluu noin 500 laitosta ja 150 yritystä.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 49/2004 vp PeVL 14/2004 vp YmVL 18/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Neuvotteleva virkamies Janka<br />
8.4 Päästökaupan, energiaverotuksen ja energiatuotannon tukien yhteensovittaminen<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö on asettanut 26.5.2003 työryhmän valmistelemaan päästökaupan,<br />
energiaverotuksen sekä energiatuotannon tukien ohjausjärjestelmien yhteensovittamista.<br />
Työryhmä on julkaissut väliraportin 15.12.2003, EU:n päästökaupan, energiaverotuksen ja<br />
energiatuotannon tukien yhteensovittaminen. 20 Työryhmä on luovuttanut myös loppuraporttinsa –<br />
Energiatuotannon tukijärjestelmän sovittaminen päästökaupan olosuhteisiin. 21 Työryhmä suosittelee<br />
nykyisen tukimallin käytön jatkamista, kunnes on saatu selkeämpi kuva EU:n sisäisen päästökaupan<br />
vaikutuksesta energiamarkkinoihin ja sähkön markkinahintaan sekä saatu lisää kokemuksia muiden<br />
maiden vihreiden sertifikaattien kaupasta. Tämä jälkeen voidaan tarvittaessa harkita nykyisten<br />
verohelpotusten korvaamista vihreillä sertifikaateilla. Sertifikaattien käytön ohella tulisi säilyttää<br />
investointituet uusimpien teknologien osalta.<br />
9 Kilpailunrajoituslain uudistaminen<br />
Kilpailunrajoituslain muutokset tulivat voimaan <strong>1.</strong>5.2004. Muutokset ovat suurelta osin seurausta<br />
toukokuun alussa toimintansa aloittaneesta EY:n kilpailusääntöjen uudesta täytäntöönpanojärjestelmästä.<br />
Tarkoituksena on varmistaa yritysten yhdenmukainen kohtelu koko unionin alueella.<br />
Kilpailuvalvonta tehostuu, kun EU-maiden kilpailuviranomaisten verkosto aloittaa toimintansa.<br />
Järjestelmä hajauttaa täytäntöönpanoa kansallisille kilpailuviranomaisille. Komissiolla on edelleen<br />
tärkeä asema kilpailupolitiikan kehittäjänä ja sääntöjen yhtenäisen soveltamisen turvaajana.<br />
Kilpailunrajoituslain uudistus merkitsi kansallisten normien yhdenmukaistamista EY:n<br />
kilpailusääntöjen kanssa. Kielletyt kilpailunrajoitukset määritellään nyt Suomessa samalla tavoin<br />
kuin EY:n perustamissopimuksessa.<br />
19 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_275/l_27520031025fi00320046.pdf<br />
20 http://ktm.elinar.fi/ktm_jur/ktmjur.nsf/All/C69F2C42856F0FE1C2256E24003AAE17/$file/Ohjauskeinotyöryhmän%<br />
20väliraportti%201_2004.pdf<br />
21 http://www.ktm.fi/chapter_files/Energiatuotannon_tukijArjestelmA_loppuraportti.pdf<br />
14
Uudistuksessa muutettiin myös kansallisten viranomaisten toimivaltuuksia. Päätökset kartellien ja<br />
määräävän aseman väärinkäytön lopettamisesta tekee Kilpailuvirasto eikä markkinaoikeus.<br />
Kilpailuviraston päätöksistä voi valittaa markkinaoikeuteen. Rikkomuksesta johtuvan seuraamusmaksun<br />
määrää edelleen markkinaoikeus. Käyttöön otettiin seuraamusmaksusta vapauttamisen<br />
mahdollistava ns. leniency-järjestelmä. Kilpailuvirasto sai EY:n kilpailusääntöjen edellyttämän<br />
valtuuden avustaa komissiota kotitarkastusten yhteydessä. Poikkeuslupajärjestelmästä luovuttiin<br />
kokonaan. Yritykset arvioivat itse, täyttyvätkö toiminnan hyväksyttävyyden edellytykset.<br />
Vähämerkityksellisiä kilpailunrajoituksia koskeva arviointi yhdenmukaistuu komission<br />
arviointiperusteiden mukaiseksi. Nämä säännöt ovat keskeisiä pk-yrityksille. Yrityskauppojen<br />
valvonnassa vähennetään yrityskaupan osapuolten hallinnollisia velvoitteita. Yrityskaupan<br />
osapuolten Suomesta kertyvälle liikevaihdolle asetetaan nyt vähimmäisraja. Lakiuudistus kumoaa<br />
myös saman toimialan yrityskauppoja koskevan ns. kahden vuoden säännön.<br />
Asiakirjat: HE 11/2004 vp , TaVM 8/2004 PeVL 7/2004 vp EV 47/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 30.4.2004<br />
Säädöskokoelman numero: 318/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>5.2004<br />
Valmistelija:<br />
Hallitusneuvos Kristian Tammivuori<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 15.10.2003<br />
Keskuskauppakamari pitää myönteisenä sitä, että yhdenmukaistamalla Suomen kansalliset<br />
kilpailusäännöt EY:n kilpailusääntöjen kanssa luodaan suomalaisille yrityksille nykyistä<br />
yhdenmukaisempi toimintaympäristö muiden EU-maiden yrityksiin nähden. Keskuskauppakamari<br />
pitää tärkeänä, että eri maiden kilpailuviranomaisten tulkinnat ovat keskenään yhdenmukaisia.<br />
Ehdotetut muutokset ovat pääosin kannatettavia. EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpanon uudistus<br />
ei kuitenkaan edellytä luopumista kilpailulainsäädännön kaikista kansallisista piirteistä.<br />
Kansallisia muutoksia valmisteltaessa on elinkeinoelämän kannalta pidetty tärkeänä säilyttää<br />
poikkeuslupien myöntäminen kansallisella tasolla. Keskuskauppakamari on lausunnossaan todennut<br />
poikkeuslupien lisäävän yritysten oikeusvarmuutta ja toiminnan ennakoitavuutta.<br />
Keskuskauppakamari on kritisoinut kilpailunrajoituslakiin lisättäväksi ehdotettua erityistä<br />
ilmiantojärjestelmää. Tämä ns. leniency -järjestelmä olisi suomalaiselle oikeuskulttuurille vieras ja<br />
sen käyttöönottoa ja vaikutuksia muuhun lainkäyttöön tulisi perusteellisesti harkita.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 24.1<strong>1.</strong>2003<br />
Yritysten oikeusturvan kannalta on välttämätöntä, että yrityksille annetaan mahdollisimman selkeät<br />
ohjeet uudistukseen liittyvistä menettelytavoista. Keskuskauppakamarin näkemyksen mukaan<br />
tarvitaan yhtenäiset, koko yhteisön kattavat ja nopeat menettelytavat kilpailusääntöjen<br />
soveltamisesta. Erityisesti on syytä varmistaa se, että kilpailuasioihin erikoistuneet viranomaiset ja<br />
tuomioistuimet käsittelevät kilpailulainsäädäntöä koskevat asiat. Tämän lisäksi on varmistettava<br />
oikeusvarmuus sekä turvattava niin kansallisten kuin EU:n kilpailulainsäädännön yhtenäinen<br />
soveltaminen. Tämä edellyttää sekä kansallisen tason menettelytapojen että kilpailulainsäädännön<br />
harmonisointia. Eurooppalaisten kilpailuviranomaisten välistä tietojen vaihtoa on parannettava<br />
varmistaen samalla kuitenkin yritystietojen turvallinen säilyttäminen.<br />
15
9.1 Pääministeri Matti Vanhasen hallituksen ohjelma<br />
Hallitusohjelmassa on kilpailupolitiikan osalta todettu seuraavaa: Kilpailun vääristymiä<br />
vähennetään. Kansallisen yrityskauppalainsäädännön muutostarve selvitetään EU:n yrityskeskittymien<br />
valvontaa koskevan asetuksen uudistamisen yhteydessä. Samalla on tarkasteltava määräävän<br />
markkina-aseman määrittelyä lainsäädännössä. Kilpailun ja markkinoiden toimivuuden tutkimusta<br />
tehostetaan. Avattaessa julkisia palveluja kilpailulle huolehditaan siitä, ettei palvelujen saatavuus ja<br />
laatu heikkene. Kilpailulainsäädäntöä uudistettaessa turvataan toimivat markkinat myös pkyritysten<br />
kannalta.<br />
10 Standardisointia koskevan lainsäädännön uudistaminen<br />
Tarkoituksena on uudistaa standardisointia koskeva lainsäädäntö kumoamalla vuodelta 1942<br />
peräisin oleva standardisointilaki ja säätää uusi laki, jossa otetaan huomioon nykyiset<br />
standardisointitoimintaa ja standardisoinnin hallinnointia koskevat vaatimukset. Laki koskisi ns.<br />
virallista standardisointia, ei de facto standardisointia. Uudessa laissa otettaisiin huomioon<br />
Euroopan yhteisön lainsäädännössä omaksutut periaatteet sekä asiaa koskevat WTO:n säännöt.<br />
Standardien laadinnassa tulisi noudattaa ns. hyvän standardisoinnin vaatimuksia. Varsinainen<br />
standardisointityö ja työn organisointi on tarkoitus jättää SFS:n liittoyhteisön vastuulle kuten<br />
aiemminkin. Lakiluonnos on ollut lausuntokierroksella kesällä 2003.<br />
Yhteyshenkilönä on ylitarkastaja Matti Alasalmi.<br />
11 Kauppamenettelyt –työryhmä<br />
Kauppa- ja teollisuusministeriö on asettanut 15.4.2003 uudelleen työryhmän, jonka tehtävänä on<br />
valmistella kauppamenettelyihin liittyviä kysymyksiä kotimaisissa ja kansainvälisissä yhteyksissä.<br />
Työryhmän toimikausi päättyy 14.4.2006. Työryhmä toimii kansainvälisessä kauppamenettelyjen<br />
pro-organisaatiossa (Trade Procedures) Suomen jäsenjärjestönä Finsipro -nimisenä. Työryhmä<br />
käsittelee yritysten kokemia kaupankäyntiä ja siihen liittyvien dokumenttien siirtoa hankaloittavia<br />
menettelyllisiä esteitä ja valmistelee tarvittavat selvitykset ja esitykset edelleen joko kotimaiseen tai<br />
kansainväliseen käsittelyyn. Työryhmän tarkoituksena on koota kaupan menettelyistä ja niiden<br />
kehittämisestä kiinnostuneet organisaatiot laajasti mukaan toimintaan ja edistää rationaalisten<br />
kauppamenettelyjen tuntemusta ja käyttöä Suomessa.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimii ylijohtaja Bo Göran Eriksson.<br />
16
III Liikenne- ja viestintäministeriö<br />
1 Tietoyhteiskunnan politiikkaohjelma<br />
Tietoyhteiskunnan politiikkaohjelma 22 kohdistuu tietoyhteiskunnan mahdollisuuksien hyödyntämiseen.<br />
Tarkoitus on tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntämällä lisätä kilpailukykyä ja<br />
tuottavuutta, sosiaalista ja alueellista tasa-arvoa sekä kansalaisten hyvinvointia ja elämänlaatua.<br />
Ohjelmalla pyritään säilyttämään Suomen asema tieto- ja viestintäteknologian johtavana tuottajana<br />
ja hyödyntäjänä. Ohjelma pohjautuu julkisen ja yksityisen sektorin läheiseen yhteistyöhön. Lisäksi<br />
edistetään kansalaisten ja yritysten luottamusta tietoyhteiskunnan palveluihin tietoturvaa ja<br />
yksityisyyden suojaa parantamalla.<br />
Koordinoivana ministerinä on pääministeri Matti Vanhanen. Ohjelmanjohtajana toimii Katrina<br />
Harjuhahto-Madetoja Valtioneuvoston kansliasta.<br />
Vanhasen hallitusohjelman mukaan on perustettu pääministerin johtama tietoyhteiskuntaneuvosto,<br />
joka toimii tietoyhteiskunnan kehittämistä ohjaavana neuvottelu- ja koordinointielimenä sekä<br />
hallinnonalojen välillä että hallinnon, järjestöjen ja elinkeinoelämän kesken.<br />
<strong>1.</strong>1 Kansallinen tietoturvastrategia<br />
Valtioneuvosto teki 4.9.2003 periaatepäätöksen kansallisesti tietoturvastrategiasta. 23 Päätös<br />
perustuu keväällä toimikautensa päättäneen tietoturvallisuusasioiden neuvottelukunnan 9.12.2002<br />
luovuttamaan ehdotukseen kansalliseksi tietoturvastrategiaksi. 24 Kansallisella tietoturvastrategialla<br />
halutaan lisätä kansalaisten ja yritysten luottamusta tietoyhteiskuntaan. Strategian päämääränä on<br />
saattaa Suomi tietoturvalliseksi yhteiskunnaksi, johon kaikki voivat luottaa ja joka mahdollistaa<br />
tiedon turvallisen hallinnan ja välityksen kaikille osapuolille. Strategiaan on koottu linjauksia ja<br />
toimia, joilla tämä päämäärä voitaisiin saavuttaa. Hyväksytty strategia on keskeinen osa hallituksen<br />
tietoyhteiskuntapolitiikka ja liittyy olennaisesti myös yrittäjyysohjelmaan.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 23.<strong>1.</strong>2003<br />
Keskuskauppakamari pitää tietoturvan tason parantamista tärkeänä. Lausunnossa todettiin, että<br />
ehdotus on pääosin onnistunut, mutta varsin hallintopainotteisen. Lausunnossa korostettiin sitä, ettei<br />
tietoturvan kehittämiseen tule pyrkiä luomalla kokonaan uusia järjestelmiä. Myös ylisääntelyä tulee<br />
välttää samoin kuin tietoturvasäännöksistä johtuvaa liian korkeata kustannustason nousua.<br />
2 Televiestintä<br />
2.1 Sananvapaus joukkoviestinnässä<br />
Vuoden alusta voimaan tullut sananvapauslaki selkeyttää ja yksinkertaistaa joukkoviestinnän<br />
sääntelyä. Uutta lakia sovelletaan kaikkeen julkaisu- ja ohjelmatoimintaan, myös tietoverkon<br />
välityksellä harjoitettavaan viestintään sekä annetaan tarkempia säännöksiä perustuslaissa turvatun<br />
22 http://www.valtioneuvosto.fi/tiedostot/pdf/fi/42828.pdf<br />
23 http://www.mintc.fi/www/sivut/suomi/tele/periaatepaatos.pdf<br />
24 http://www.mintc.fi/www/sivut/s uomi/tele/tietoturvastrategia.pdf<br />
17
sananvapauden käyttämisestä. Lakia sovellettaessa ei viestintään saa puuttua enempää kuin on<br />
välttämätöntä ottaen huomioon sananvapauden merkitys kansanvaltaisessa oikeusvaltiossa.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 54/2002 vp LA 66/2002 vp PeVM 14/2002 EV 288/2002 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 13.6.2003<br />
Säädöskokoelman numero: 460/2003<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2004<br />
Valmistelijat:<br />
Lainsäädäntöneuvos Risto Eerola ja lainsäädäntöneuvos Ilari<br />
Hannula.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 3.9.2001<br />
Lailla ei pidä asettaa toiminnalle tietoverkossa niin raskaita velvoitteita, että laki estäisi ja vähentäisi<br />
tietoverkon käyttöä. Ehdotus asettaisi sähköiselle toimintaympäristölle muita toimijoita raskaampia<br />
vaatimuksia. Keskuskauppakamari pitää tärkeänä, että ehdotusta muutetaan siten, että vain<br />
toimituksellista joukkoviestintätoimintaa harjoittavat tulevat lain piiriin.<br />
2.2 Sähköisen viestinnän tietosuojalaki<br />
Liikenne- ja viestintäministeriön viestintämarkkinaosastolla valmisteltiin luonnos hallituksen<br />
esitykseksi sähköisen viestinnän tietosuojalaiksi. Lain tarkoituksena on parantaa yksityisyyden ja<br />
viestinnän luottamuksellisuuden suojaa sähköisessä viestinnässä. Lakiesitys selkeyttää myös<br />
teleyritysten sekä sähköisen viestinnän palveluntarjoajien vastuita tietoturvasta. Esityksen<br />
tavoitteena on edistää sähköisen viestinnän tietoturvaa ja monipuolisten sähköisen viestinnän<br />
palvelujen tasapainoista kehittymistä.<br />
Sähköisen viestinnän tietosuojalailla saatetaan kansallisesti voimaan EU:n sähköisen viestinnän<br />
tietosuojadirektiivi ja osittain rahoituspalvelujen etämyyntidirektiivi. Uudella lailla kumotaan laki<br />
yksityisyyden suojasta televiestinnässä ja teletoiminnan tietoturvasta (565/1999). Eduskunta on<br />
hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä <strong>1.</strong>6.2004 ehdotetut lait. Lakien on tarkoitus tulla voimaan<br />
<strong>1.</strong>9.2004.<br />
Asiakirjat: HE 125/2003 vp HaVL 9/2004 vp PeVL 9/2004 vp LiVM 13/2004<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelijat:<br />
Neuvotteleva virkamies Juhapekka Ristola<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 13.2.2003<br />
Keskuskauppakamari suhtautuu lakiehdotukseen kriittisesti. Esityksen toteutuminen merkitsisi<br />
raskaita tallentamisvelvollisuuksia teleyrityksille ja lisäarvopalvelujen tarjoajille kansainvälisen<br />
kehityksen vastaisesti.<br />
2.2.1 Sähköisen viestinnän tietosuojalain toimeenpanon seurantaryhmä<br />
Hallituksen esitykseen sähköisen viestinnän tietosuojalaiksi sisältyy merkittävää uutta sääntelyä,<br />
jonka toimeenpanoa ja vaikutuksia on seurattava ja arvioitava lain voimaantulon jälkeen. Uudesta<br />
18
sääntelystä ja siihen liittyvistä periaatteista on myös tiedotettava aktiivisesti sekä lisättävä eri<br />
toimijoiden valmiuksia suoriutua sääntelyn asettamista vaatimuksista.<br />
Seurantaryhmän tehtävänä on seurata ja arvioida sääntelyn toimivuutta, tehdä tarvittaessa aloitteita<br />
sääntelyn muuttamisesta, lisätä toimijoiden tietoisuutta lain vaatimuksista ja keskeisistä<br />
säännöksistä sekä lisätä vuorovaikutusta ja yhteistyötä toimijoiden, erityisesti lakia valvovien<br />
viranomaisten välillä. Työryhmän toimikausi on 13.4.2004-3<strong>1.</strong>12.2006 ja puheenjohtajana on<br />
viestintäneuvos Kristiina Pietikäinen. Keskuskauppakamarista seurantaryhmässä on osastopäällikkö<br />
Leena Linnainmaa.<br />
2.3 Kansallinen laajakaistastrategia<br />
Valtioneuvosto antoi periaatepäätöksen kansallisesta laajakaistastrategiasta 29.<strong>1.</strong>2004. Strategia on<br />
keskeinen osa hallituksen tietoyhteiskuntapolitiikkaa. Laajakaistan leviämiseen pyritään monin eri<br />
toimenpitein. Kilpailua edistetään kaikissa viestintäverkoissa ja niiden välillä. Uusien<br />
laajakaistatekniikoiden käyttöä nopeutetaan ja palvelujen sekä sisältöjen tarjontaa verkoissa<br />
lisätään. Käyttäjien tietoturvaa ja osaamista kehitetään. Laajakaistastrategian toteuttamiseksi<br />
hallituksella on viidenkymmenen toimenpiteen ohjelma.<br />
Liikenne- ja viestintäministeriö on asettanut laajakaistastrategian seurantaryhmän. Työryhmän<br />
toimikausi on 10.12.2003 - 28.2.2007 ja työryhmän puheenjohtaja on ylijohtaja Harri Pursiainen.<br />
Kansallisella laajakaistatyöryhmällä on omat Internet-sivut. 25<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 3<strong>1.</strong>12.2003<br />
Keskuskauppakamari korostaa, että laajakaistayhteyksien levinneisyyttä on edistettävä markkinaehtoisesti.<br />
Tämän vuoksi julkisen vallan keskeisenä tehtävänä on varmistaa tehokas ja tasapuolinen<br />
kilpailuympäristö laajakaistapalveluita tarjoaville yrityksille. Julkisen vallan toimenpiteiden<br />
painopisteenä tulee olla kilpailua rajoittavien lainsäädännöllisten esteiden poistaminen. Tavoitteena<br />
tulee olla neutraali kilpailutilanne erilaisia teknisiä vaihtoehtoja tarjoavien yritysten välillä.<br />
Laajakaistayhteyksien rakentaminen ja siihen liittyvien palveluiden toteuttaminen tulee olla<br />
pääsääntöisesti kaupallisten toimijoiden tehtävänä. Keskuskauppakamari tuki näkemystä, että<br />
laajakaistatarjonnan tulee perustua kaupalliseen toimintaan avoimilla markkinoilla. Julkisen vallan<br />
tulisi tukea laajakaistayhteyksien kehittämistä vain niissä tilanteissa, joissa markkinat toimivat<br />
puutteellisesti.<br />
Haja-asutusalueilla laajakaistayhteyksien toteuttamisen tulee perustua yritysvetoisuuteen ja<br />
hankkeiden kilpailuttamiseen. Julkisen tuen käytölle on asetettava ehdot, jotka eivät rajoita<br />
yritysvetoista kehitystä ja ehkäisevät kilpailun ja markkinaolosuhteiden vääristymisen.<br />
2.4 Viestintämarkkinalain muuttaminen<br />
Liikenne- ja viestintäministeriön viestintämarkkinaosastolla on valmisteltu viestintämarkkinalain<br />
muuttamista koskeva ehdotus. Ehdotus on laadittu hallituksen esityksen muotoon. Ehdotuksen mukaan<br />
kiinteästä verkosta matkaviestinverkkoon soitettaessa noudatettavaa yhdysliikennesääntelyä<br />
muutetaan ja Viestintävirastolle annetaan oikeus asettaa hintakatto eräiden laajakaistan tarjonnassa<br />
25 http://www.laajakaistainfo.fi/<br />
19
tarvittavien verkkoelementtien vuokrahintoihin. Esityksen tarkoituksena on edistää kilpailua laajakaistamarkkinoilla<br />
ja halventaa puhelumaksuja lankapuhelimesta matkapuhelimeen soitettaessa.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 74/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelijat:<br />
Neuvotteleva virkamies Riku Ahola<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 7.4.2004<br />
Lähtökohtaisesti Keskuskauppakamari suhtautuu kielteisesti hintasäännöstelyyn. Hinnanmuodostuksen<br />
tulee perustua yritysten väliseen vapaaseen kilpailuun. Koska lakiehdotukseen liittyy<br />
yritysten välisiä ristiriitaisia intressejä, Keskuskauppakamari ei ota yksityiskohtaisesti kantaa<br />
ehdotettuun hintakaton määräämismenettelyyn. Keskuskauppakamari kuitenkin toteaa, että<br />
hintakaton määrittelyoikeus on rajattava niihin tapauksiin, joissa se on välttämätöntä, ja laissa on<br />
oltava selkeät säännökset menettelylle.<br />
2.5 Verkkotunnuslain muuttaminen<br />
Liikenne- ja viestintäministeriön viestintämarkkinaosastolla on valmisteltu verkkotunnuslain<br />
muuttamista koskeva ehdotus. Ehdotus on laadittu hallituksen esityksen muotoon. Ehdotuksen<br />
mukaan vähintään 15-vuotiailla luonnollisilla henkilöillä on jatkossa oikeus hakea suomalaista<br />
verkkotunnusta.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 23.4.2004<br />
Keskuskauppakamari pitää luonnosta varsin onnistuneena. Jatkovalmistelussa on kuitenkin syytä<br />
vielä pohtia, miten verkkotunnusten sekoitettavuus toiminimiin ja tavaramerkkeihin voidaan estää.<br />
Keskuskauppakamari pitää tärkeänä sitä, että lainmuutoksen voimaan tulon myötä saatava suureen<br />
hakemusmäärään perustuva tavanomaista suurempi maksukertymä voidaan tulevina vuosina<br />
kohdistaa verkkotunnusten hallinnoinnin kuluihin. Maksukertymää ei tule tulouttaa valtiolle tai<br />
siirtää Viestintäviraston muiden kulujen kattamiseen.<br />
3 Liikennepolitiikka<br />
3.1 Taksiliikennelakityöryhmä<br />
Liikenne- ja viestintäministeriö asetti 19.1<strong>1.</strong>2003 taksiliikennelakityöryhmän. Liikenne- ja<br />
viestintäministeriössä tehdyn selvityksen mukaan luvanvaraisesta henkilöliikenteestä tiellä<br />
annettuun lakiin (343/1991) sisältyy säännöksiä, joita on arvioitava perustuslaissa säädetyn<br />
elinkeinovapauden kannalta. Laki on tarpeen uudistaa kokonaisuudessaan. Työryhmän tehtävänä on<br />
määritellä uudistuksen tavoitteet ottaen huomioon perustuslaista johtuvat korjaustarpeet ja<br />
laadukkaan taksiliikennejärjestelmän vaatimukset, selvittää nykyisen toimilupa- ja taksanvahvistusjärjestelmän<br />
säilyttämismahdollisuudet perustuslain puitteissa sekä tarvittavat kehittämisehdotukset.<br />
Työryhmän tulee tehdä ehdotus valittavaksi kehittämismalliksi. Työryhmän määräaika päättyi<br />
15.6.2004.<br />
Keskuskauppakamarin edustajana työryhmässä toimii johtaja Pentti Mäkinen.<br />
20
IV Oikeusministeriö<br />
1 Kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelma<br />
Kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelmalla pyritään vahvistamaan edustuksellisen demokratian<br />
toimivuutta ja aktivoimaan kansalaisia yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen. 26 Tavoitteena on lisätä<br />
kansalaisten äänestysaktiivisuutta sekä parantaa kansalaisten vaikuttamismahdollisuuksia myös<br />
vaalien välillä. Ohjelmassa kiinnitetään huomiota erityisesti niihin kansalaisryhmiin, joiden<br />
vaikuttamis- ja osallistumisaktiivisuuden taso on ollut alhainen.<br />
Ohjelman koordinoivana ministerinä toimii oikeusministeri Johannes Koskinen ja ohjelmajohtajana<br />
Seppo Niemelä oikeusministeriöstä.<br />
2 Yhtiöoikeus<br />
2.1 Osakeyhtiölain kokonaisuudistus<br />
Oikeusministeriö asetti 16.2.2001 työryhmän valmistelemaan osakeyhtiölain kokonaisuudistusta.<br />
Uudistuksen tavoitteena on selkeyttää sääntelyä ja parantaa sen toimivuutta. Oikeusministeriön<br />
työryhmän toimikausi päättyi 15.5.2003. Työryhmän puheenjohtajana toimi lainsäädäntöneuvos<br />
Manne Airaksinen. Keskuskauppakamarin lakivaliokunnan puheenjohtaja Marja Hanski oli<br />
työryhmän jäsen.<br />
Lisäksi oikeusministeriö asetti työryhmän seurantaryhmän. Keskuskauppakamarin edustajana<br />
seurantaryhmässä toimi osastopäällikkö Leena Linnainmaa.<br />
Työryhmä luovutti mietinnön 6.5.2003. 27 Marja Hanski jätti mietinnöstä lausuman.<br />
Työryhmän mietintö sisältää toimeksiannon mukaisesti hallituksen esityksen muotoon laaditun<br />
ehdotuksen uudeksi osakeyhtiölaiksi. Tavoitteena on ollut yritysten toimintamahdollisuuksien<br />
hallittu lisääminen ilman, että velkojien ja vähemmistöosakkeenomistajien asema olennaisella<br />
tavalla muuttuisi. Ehdotuksessa on kiinnitetty erityistä huomiota pienten yhtiöiden asemaan.<br />
Työryhmän ehdotus sisältää merkittäviä muutosehdotuksia, joita ovat esimerkiksi siirtyminen<br />
aidosti nimellisarvottomaan pääomajärjestelmään, yhtäältä varojen jakamista koskevien säännösten<br />
liberalisointi ja toisaalta niiden täsmentäminen, yritysten rakennejärjestelyvaihtoehtojen<br />
monipuolistaminen ja itse menettelyjen nopeuttaminen sekä oikeussuojakeinojen täsmentäminen.<br />
Työryhmän mietinnöstä pyydetyistä lausunnoista on laadittu lausuntotiivistelmä. 28 Lausunnoissa<br />
pidettiin tilannearvioita yleisesti ottaen oikeina ja suhtauduttiin myönteisesti esitettyyn suunnitelmaan<br />
osakeyhtiölain kokonaisuudistuksen toteuttamisesta. Lausunnoissa korostettiin tarvetta<br />
samalla yhteensovittaa yhtäältä osakeyhtiölainsäädäntöä sekä toisaalta vero- ja arvopaperimarkkinalainsäädäntöä.<br />
Oikeusministeriö järjesti 28.<strong>1.</strong>2004 lain jatkovalmistelusta keskustelutilaisuuden,<br />
johon osallistuivat osakeyhtiölakityöryhmän seurantatyöryhmässä edustettuina olleet tahot.<br />
Hallituksen esitys pyritään antamaan keväällä 2005.<br />
26 http://www.om.fi/20440.htm<br />
27 http://www.om.fi/19380.htm<br />
28 http://www.om.fi/23493.htm<br />
21
Keskuskauppakamarin lausunto 28.1<strong>1.</strong>2000<br />
Osakeyhtiölain kokonaisuudistus on tarpeellinen. Olennainen kysymys on eri säädösten<br />
yhteensopivuus. Verolainsäädännön, arvopaperimarkkinalain ja osakeyhtiölain keskinäisen<br />
yhteyden tulee olla nykyistä selkeämpi.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 19.9.2003<br />
Keskuskauppakamari on tyytyväinen uudistuksella tavoiteltavaan lain selkeyteen. Tyytyväisyyttä ei<br />
sen sijaan herätä yhtiö- ja verolainsäädännön erillinen valmistelu. Huolta kannetaan myös<br />
osakeyhtiön 8000 minimiosakepääoman siirtymäajasta, vahingonkorvaussäännösten kiristämisestä,<br />
varojen jakoon ehdotetuista muutoksista sekä monista muista mietintöön sisältyvistä ehdotuksista.<br />
2.2 Osakepääoman takautuva korottaminen<br />
Oikeusministeriö asetti 8.10.2003 työryhmän selvittämään kysymyksiä, jotka liittyvät<br />
osakeyhtiölain (145/1997) siirtymäsäännöksiin sisältyvään velvoitteeseen korottaa myös ennen<br />
vuotta 1997 perustettujen osakeyhtiöiden osakepääoma vähintään 8000 euroon <strong>1.</strong>9.2004 mennessä<br />
(niin sanottu takautuva korottaminen). Työryhmä luovutti mietintönsä 22.12.2003. 29<br />
Hallituksen esityksessä ehdotetaan, että takautuva korotus lykätään osakeyhtiölain<br />
kokonaisuudistuksen yhteyteen.<br />
Asiakirjat: HE 35/2004 vp TaVM 11/2004<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelijat:<br />
Lainsäädäntöneuvos Manne Airaksinen<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 29.<strong>1.</strong>2004<br />
Noin 125.000 rekisteröityä osakeyhtiötä ei ole vielä korottanut osakepääomaansa 8.000 euroon.<br />
Keskuskauppakamari piti tärkeänä, että korottamiselle varattua määräaikaa jatketaan.<br />
Keskuskauppakamari piti 8.000 euroa sopivana vähimmäispääomavaatimuksena osakeyhtiölle ja<br />
piti suotavana sitä, että kaupparekisteristä poistetaan toimimattomat osakeyhtiöt.<br />
2.3 Suositus listayhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmistä (Corporate Governance)<br />
HEX Oyj, Keskuskauppakamari sekä Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitto asettivat 17.2.2003<br />
työryhmän (”Corporate Governance -työryhmä”) selvittämään Keskuskauppakamarin ja<br />
Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton vuonna 1997 pörssiyhtiöiden hallinnoinnista antaman<br />
suosituksen uudistustarvetta. Työryhmän puheenjohtajaksi kutsuttiin laamanni Pekka Merilampi.<br />
Työryhmän laatima suositus hyväksyttiin HEX Oyj:ssä, Keskuskauppakamarissa sekä Teollisuuden<br />
ja Työnantajain Keskusliitossa loppusyksystä 2003 ja suositus julkaistiin 2.12.2003. 30<br />
29 http://www.om.fi/uploads/amgvxvy7t4ii5f2.pdf<br />
30 Suositusteksti kokonaisuudessaan www.keskuskauppakamari.fi ? Julkaisut ? Selvitykset ja tutkimukset<br />
22
Suosituksen tavoitteena on listayhtiöiden toimintatapojen yhtenäistäminen, toiminnan<br />
läpinäkyvyyden parantaminen, sijoittajille ja osakkeenomistajille annettavan tiedon yhtenäistäminen<br />
sekä tiedonkulun tehostaminen.<br />
Suositus on tarkoitettu Helsingin Pörssissä listattujen yhtiöiden noudatettavaksi, ellei se ole ristiriidassa<br />
yhtiön kotipaikan pakottavien säännösten kanssa. Suositus on laadittu noudatettavaksi ns.<br />
Comply or Explain -periaatteen mukaisesti niin, että yhtiön tulee noudattaa suositusta kokonaisuudessaan,<br />
mutta poiketessaan suosituksesta sen on ilmoitettava poikkeaminen ja poikkeamisen syy.<br />
Suositus tulee voimaan <strong>1.</strong>7.2004. Suositusta voidaan kuitenkin noudattaa jo sen antamisen jälkeen.<br />
Suosituksen noudattamisen mahdollisesti edellyttämät päätökset yhtiökokouksessa ja yhtiöjärjestyksen<br />
muutokset voidaan tehdä suosituksen voimaantuloa seuraavassa ensimmäisessä varsinaisessa<br />
yhtiökokouksessa, jota ennen yhtiön ei tarvitse perustella suosituksesta poikkeavaa käytäntöään.<br />
2.4 Eurooppayhtiöasetukseen liittyvä kansallinen yhtiölainsäädäntö –työryhmä<br />
Oikeusministeriön asettama eurooppayhtiölakityöryhmä luovutti mietintönsä 28.1<strong>1.</strong>2003. 31<br />
Työryhmä ehdottaa, että säädetään eurooppayhtiölaki, joka täydentää 8.10.2004 voimaan tulevaa<br />
EU:n eurooppayhtiöasetusta 32 . Mietinnöstä annetuista lausunnoista on laadittu tiivistelmä. 33<br />
Ehdotettua eurooppayhtiölakia sovelletaan Suomeen rekisteröitävään eurooppayhtiöön (SE) ja<br />
eurooppayhtiön perustamiseen osallistuvaan suomalaiseen osakeyhtiöön. Työryhmän yleiset<br />
lähtökohdat olivat samat kuin vireillä olevassa osakeyhtiölain kokonaisuudistuksessa. Mahdollisuus<br />
kotipaikan siirtämiseen ja sulautumiseen toiseen valtioon rekisteröitävään yhtiöön lisäävät ETA:aan<br />
kuuluvien valtioiden välistä kilpailua yrityksistä. Työryhmän ehdotukset koskevat seikkoja, joiden<br />
osalta neuvoston asetuksessa sallitaan sen pääsäännöstä poikkeava tai sitä täydentävä sääntely.<br />
Työryhmä ehdottaa muutettavaksi kaupparekisterilakia, yritys- ja yhteisötietolakia, toiminimilakia<br />
ja yrityskiinnityslakia siten, että niissä säädetään eurooppayhtiöstä vastaavalla tavalla kuin<br />
julkisesta osakeyhtiöstä.<br />
Lain on tarkoitus tulla voimaan viimeistään 8.10.2004.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 55/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelijat:<br />
Lainsäädäntöneuvos Jyrki Jauhiainen<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 4.1<strong>1.</strong>2003<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että eurooppayhtiölaissa tulisi päätyä samanlaiseen ratkaisuun kuin<br />
osakeyhtiölakityöryhmän mietinnössä koskien hallituksen valintaa sellaisissa yhtiöissä, joissa on<br />
hallintoneuvosto. Yhtiökokous valitsisi tällöinkin hallituksen.<br />
31 http://www.om.fi/2311<strong>1.</strong>htm<br />
32 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2001/l_294/l_29420011110fi0001002<strong>1.</strong>pdf<br />
33 http://www.om.fi/2431<strong>1.</strong>htm<br />
23
Keskuskauppakamarin lausunto 23.<strong>1.</strong>2004<br />
Mietinnön mukaan kaksiportaisen hallintomallin mukaisesti toimivissa eurooppayhtiöissä<br />
hallintoneuvosto valitsisi hallituksen, jollei yhtiöjärjestyksessä anneta tehtävää yhtiökokoukselle.<br />
Kuitenkin osakeyhtiölakityöryhmä ehdottaa, että yhtiökokous valitsisi hallituksen niissäkin<br />
osakeyhtiöissä, joissa on hallintoneuvosto. Lausunnon mukaan samaan ratkaisuun tulisi päätyä<br />
eurooppayhtiölaissa. Mietintö ei koske eurooppayhtiöön liittyviä verokysymyksiä. Keskuskauppakamari<br />
korosti verokysymysten ratkaisun tärkeyttä.<br />
2.5 Asunto-osakeyhtiölain uudistaminen<br />
Oikeusministeriö on asettanut 28.5.2004 työryhmän valmistelemaan ehdotuksen asuntoosakeyhtiölain<br />
uudistamiseksi. Säännöksiä tulee selventää erityisesti kiinteistön kunnossapidon,<br />
osakkaan tekemien muutostöiden sekä osakkaan ja yhtiön vastuun osalta.<br />
Työryhmän määräaika on 30.1<strong>1.</strong>2005. Se voi julkaista väliraportteja. Työryhmän puheenjohtajana<br />
on lainsäädäntöneuvos Jyrki Jauhiainen.<br />
Lisäksi oikeusministeriö on asettanut seurantatyöryhmän. Keskuskauppakamaria seurantatyöryhmässä<br />
edustaa osastopäällikkö Leena Linnainmaa.<br />
3 Sopimusoikeus, kuluttajansuoja<br />
3.1 Asuntokauppalain uudistaminen<br />
Oikeusministeriö asetti 15.2.2002 työryhmän valmistelemaan asuntokauppalain muuttamista.<br />
Työryhmä luovutti mietintönsä, Ehdotus asuntokauppalainsäädännön uudistamiseksi – Asuntokauppatyöryhmän<br />
mietintö, 30.4.2003. 34 Esityksessä ehdotetaan lisäyksiä ja muutoksia<br />
asuntokauppalakiin sekä lisäksi eräitä tarkistuksia kuluttajavalituslautakunnasta annettuun lakiin,<br />
kiinteistöjen ja vuokrahuoneistojen välityksestä annettuun lakiin sekä maankäyttö- ja<br />
rakennuslakiin. Esityksen tavoitteena on poistaa ongelmia, joita asuntokauppalain käytännön<br />
soveltamisessa on tullut ilmi. Merkittävimmät uudistukset koskevat asuntokauppalain yleistä<br />
soveltamisalaa, rakentamisvaiheen suojajärjestelmän kattavuutta ja toimivuutta, ennakkomarkkinoinnin<br />
yhteydessä suoritettavia varausmaksuja ja käsirahan sijasta käytettäviä vakiokorvausehtoja,<br />
perustajaosakkaan tai muun myyjän suorituskyvyttömyyden varalta vaadittavaa kymmenen<br />
vuoden rakennusvirhevakuutta, virheilmoituksia sekä asuntoyhteisön asemaa ja oikeuksia silloin,<br />
kun uuden asunnon virhe ilmenee yhteisön kunnossapitovastuulle kuuluvassa kiinteistön osassa.<br />
Mietinnöstä saaduista lausunnoista on julkaistu tiivistelmä. 35 Hallituksen esitys annettaneen vuoden<br />
2004 syksyllä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 28.12.2000<br />
Asuntokauppalailla on suuri merkitys rakennusliikkeille, asunnon ostajille ja myyjille, kiinteistönvälittäjille<br />
sekä rahoittajille. Selkeä ja eri tahojen edut turvaava laki on tärkeä kaikille osapuolille.<br />
34 http://www.om.fi/19367.htm<br />
35 http://www.om.fi/23172.htm<br />
24
Keskuskauppakamarin käsityksen mukaan on tärkeää, että asuntokauppalain muutoksia ryhdytään<br />
valmistelemaan pikaisesti.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto <strong>1.</strong>8.2003<br />
Keskuskauppakamarin mukaan mietintö on hyvin valmisteltu ja pääosin ehdotetut muutokset on<br />
syytä toteuttaa ripeästi.<br />
Työryhmä ehdottaa suorituskyvyttömyysvakuutta koskevan velvoitteen ulottamista myös niihin<br />
tapauksiin, joissa kohteen markkinointi aloitetaan vasta rakentamisvaiheen päättymisen jälkeen.<br />
Keskuskauppakamari katsoo tällaisen elinkeinotoiminnan rajoittamisen olevan varsin kyseenalaista.<br />
Rakennusliikkeiltä ei tule kieltää oikeutta elinkeinoonsa, mikäli ne kykenevät rahoittamaan kohteen<br />
rakentamisen valmiiksi markkinoimatta keskeneräisiä asuntoja kuluttajille.<br />
Lausunnossa pidetään tärkeänä, että salaiseen taloudelliseen virheeseen vetoaminen on mahdollista<br />
ainoastaan poikkeustapauksissa. Lausunnossa kannatetaan kuluttajavalituslautakunnan tehtävien<br />
lisäämistä edellyttäen, että samalla varmistetaan lautakunnalle riittävät resurssit.<br />
3.2 Sähköisen kaupankäynnin oikeussääntöjen kehittäminen<br />
UNCITRALin sähköisen kaupankäynnin työryhmä (Working Group on Electronic Commerce)<br />
käsittelee sähköiseen kaupankäyntiin liittyviä oikeudellisia kysymyksiä. 36 Tällaisiksi on arvioitu<br />
mm. sähköinen allekirjoitus ja erilaiset keinot allekirjoituksen oikeellisuuden varmentamiseen sekä<br />
viittaustekniikat, joilla sähköisessä kaupankäynnissä voidaan sopimuksen osaksi ottaa vakioehtoja<br />
(Incorporation by Reference). Tavoitteena on poikkeavien kansallisten lainsäädäntöjen<br />
harmonisointi tai ainakin yhteisistä sääntelyperiaatteista sopiminen. UNCITRALin täysistunnossa<br />
heinäkuussa 2001 annettiin työryhmälle tehtäväksi ryhtyä valmistelemaan sähköistä<br />
sopimuksentekoa koskevaa kansainvälistä yleissopimusta.<br />
Yleissopimukseen on tarkoitus ottaa keskeisiä sähköiseen sopimuksentekoon liittyviä säännöksiä,<br />
kuten säännöksiä sopimuksen syntymiseen vaikuttavista seikoista (tarjouskehotus, tarjous, vastaus),<br />
osapuolen koti- tai liikepaikan määrittämisestä, muotovaatimusten täyttämisestä sähköisesti,<br />
osapuolten tiedonantovelvollisuuksista sekä sähköisten sopimusehtojen saatavuudesta.<br />
Sopimusta käsiteltiin viimeksi maaliskuussa 2004. Seuraavan kerran sitä käsitellään lokakuussa<br />
2004. Valmistelijana on lainsäädäntöneuvos Marjo Lahelma.<br />
4 Velvoiteoikeus<br />
4.1 Saatavien vanhentumista koskevan lainsäädännön uudistaminen<br />
Velan vanhentumista koskevaa lainsäädäntöä on uudistettu siten, että velat vanhentuvat yleensä<br />
kolmen vuoden kuluttua niiden erääntymisestä, jos vanhentumista ei ole sitä ennen katkaistu.<br />
Uudet lait selkeyttävät velkojen vanhentumista koskevaa sääntelyä, sillä aikaisemmin laeissa oli<br />
useita eri mittaisia vanhentumisaikoja. Uuteen lakiin ei sisälly säännöksiä velan lopullisesta vanhentumisesta.<br />
Eduskunta on edellyttänyt, että hallitus seuraa ulosoton määräaikaisuuden vaikutuksia ja<br />
vielä kuuluvan vaalikauden aikana arvioi, onko aihetta säätää velan lopullisesta vanhentumisesta.<br />
36 http://www.uncitral.org/en-index.htm<br />
25
Saatavien vanhentumista koskevan lainsäädännön uudistamistyön yhteydessä säädettiin laki<br />
julkisista haasteista. 37 Julkinen haaste on kuulutusmenettely, jossa velkojia kehotetaan<br />
ilmoittamaan, mitä saatavia heillä on velalliselta. Uusi laki nopeuttaa haastemenettelyä, koska<br />
kuulutusaikaa lyhennetään nykyisestä kuudesta kuukaudesta kolmeen kuukauteen. Tiedonsaannin<br />
tehostamiseksi perustetaan ensi vuoden alkupuolella kuulutusrekisteri.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 187/2002 vp TaVM 28/2002 EV 278/2002 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 15.8.2003<br />
Säädöskokoelman numero: 728/2003<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2004<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Marjut Jokela<br />
Keskuskauppakamarin lausunto <strong>1.</strong>10.2001<br />
Keskuskauppakamari suhtautui varauksellisesti yleisen vanhentumisajan lyhentämiseen kolmeksi<br />
vuodeksi. Ehdotusta lopullisesta vanhentumisesta Keskuskauppakamari vastusti jyrkästi.<br />
4.2 Rahoitusvakuuslaki<br />
Helmikuun alussa voimaan tullut rahoitusvakuuslaki koskee arvopapereiden ja tilirahan käyttöä<br />
vakuutena rahoitusmarkkinoilla ja yritysrahoituksessa. Lailla pannaan täytäntöön rahoitusvakuusjärjestelyistä<br />
annettu EU:n direktiivi (2002/47/EY). 38<br />
Lakia sovelletaan pankkien ja muiden rahoitusmarkkinoilla toimivien laitosten antamiin vakuuksiin.<br />
Myös yritysten esimerkiksi pankille antamat noteeratut osakkeet voivat kuulua lain soveltamisalan<br />
piiriin. Laki ei koske asunto-osakkeita eikä yleensäkään yksityishenkilöiden antamia vakuuksia.<br />
Panttauksen vaihtoehtona osapuolilla on mahdollisuus sopia omistusoikeuden siirtävästä<br />
vakuudesta (ns. repo-sopimus). Myös panttauksessa voidaan sopia, että pantinsaajalla on oikeus<br />
myydä tai pantata vakuudeksi annetut arvopaperit velkasuhteen aikanakin.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 133/2003 vp TaVM 9/2003 EV 121/2003 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 20.<strong>1.</strong>2004<br />
Säädöskokoelman numero: 12/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>2.2004<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Marjut Jokela<br />
Keskuskauppakamarin lausunto <strong>1.</strong>8.2003<br />
Keskuskauppakamari kannatti lausunnossaan mietinnön mukaisen uuden lain säätämistä.<br />
4.3 Rahoituspalveluiden etämyynti kuluttajille<br />
Rahoituspalvelujen etämyyntiä koskeva direktiivi 2002/65/EY 39 annettiin 23.9.2002 ja se on<br />
pantava kansallisesti täytäntöön viimeistään 9.10.2004. Direktiivin tarkoituksena on edistää<br />
rahoituspalvelujen vapaata liikkuvuutta yhtenäistämällä etämyyntiä ja kuluttajansuojaa koskevaa<br />
jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Direktiivillä myös täydennetään etämyyntiä koskevaa aiempaa<br />
37 Laki julkisista haasteista 729/2003<br />
38 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2002/l_168/l_16820020627fi00430050.pdf<br />
39 http://europa.eu.int/eur-le x/pri/fi/oj/dat/2002/l_271/l_27120021009fi00160024.pdf<br />
26
yhteisölainsäädäntöä, sillä rahoituspalvelut jätettiin kuluttajansuojasta etäsopimuksissa annetun<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY soveltamisalan ulkopuolelle.<br />
Oikeusministeriö asetti 22.1<strong>1.</strong>2002 Rahoituspalvelujen etämyynti –työryhmän. Työryhmän<br />
puheenjohtajana toimi lainsäädäntöneuvos Marjut Lahelma. Työryhmä antoi mietintönsä, Ehdotus<br />
rahoituspalveluiden etämyyntiä koskevan direktiivin täytäntöön panemiseksi, 18.1<strong>1.</strong>2003. 40<br />
Mietinnössä ehdotetaan kuluttajansuojalakia (38/1978) muutettavaksi ja ehdotetaan muutoksia<br />
vakuutussopimuslakiin (543/1994) sekä lakiin rajat ylittävästä kieltomenettelystä (1189/2000).<br />
Kuluttajansuojalakiin ehdotetaan lisättäväksi rahoituspalvelujen etämyyntiä koskeva 6 a luku, jonka<br />
perussisällön muodostavat palvelun tarjoajan tiedonantovelvollisuutta ja kuluttajan peruuttamisoikeutta<br />
koskevat säännökset. Kulutusluottojen ja vakuutussopimusten peruuttamista koskevat<br />
säännökset lisättäisiin kuluttajansuojalain 7 lukuun ja vakuutussopimuslakiin.<br />
Hallituksen esitys annettaneen kesäkuussa 2004.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 3.2.2004<br />
Todellisten sisämarkkinoiden syntyminen ja eri EU-maissa toimivien palveluntarjoajien<br />
tasapuolinen kohtelu edellyttää kuluttajansuojan harmonisointia jäsenmaissa. Keskuskauppakamari<br />
piti tärkeänä, että rahoituspalveluiden etämyyntidirektiivi pannaan Suomessa täytäntöön<br />
poikkeamatta direktiivin sisällöstä.<br />
Ehdotuksen mukaan palveluntarjoajan olisi hyvissä ajoin ennen sopimuksen tekemistä annettava<br />
kuluttajalle kaikki ennakkotiedot ja sopimusehdot kirjallisesti tai sähköisesti. Pykälän perusteluiden<br />
mukaan palveluntarjoajan olisi pidettävä tiedot ja ehdot kuluttajan saatavilla jatkuvasti.<br />
Lausunnossa katsottiin perustelujen sisältävän raskaan lisävaatimuksen palveluntarjoajille.<br />
4.4 Saatavien perintä<br />
Oikeusministeriössä on valmisteltu lainmuutos kohtuuttoman korkeiksi paisuneiden perintäkulujen<br />
kuriin saamiseksi.<br />
Lakiin lisättäisiin säännökset siitä, minkälaisista perintätoimista saa vaatia korvauksen kuluttajavelalliselta.<br />
Oikeusministeriön asetuksella säädettäisiin yksittäisistä perintätoimista vaadittavien<br />
kulujen ja velallisen kokonaiskuluvastuun enimmäismäärät. Lisäksi ehdotetaan aikarajoja sellaisten<br />
maksumuistutusten ja -vaatimusten lähettämiselle, joiden kulut on tarkoitus periä velalliselta. Lakiin<br />
lisättäisiin vielä säännökset velallisen oikeudesta saada pyynnöstä velkojalta ajantasaiset tiedot<br />
velkatilanteestaan sekä selvitys velkapääomalle kertyneiden korkojen ja kulujen määräytymisestä.<br />
Hallituksen esitys on annettu eduskunnalle 12.3.2004.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 21/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Marjo Lahelma<br />
40 http://www.om.fi/22487.htm<br />
27
Keskuskauppakamarin lausunto 16.6.2003<br />
Keskuskauppakamari on suhtautunut kriittisesti arviomuistioon. Lausunnossa vastustetaan<br />
hintasäännöstelyä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 5.12.2003<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että lakihanke on tarpeeton, koska perintätoimeksiantojen hinnoittelu<br />
on varsin kohtuullista eikä ongelmia juurikaan esiinny. Perintälaissa on riittävät keinot<br />
huomautettavan toiminnan puuttumiseksi. Keskuskauppakamari ei pidä hyväksyttävänä, että<br />
velkojat joutuisivat kantamaan jatkossa osan perintätoimeksiannon hoitamisesta koituvista kuluista.<br />
Ehdotuksessa määritellään perintäkulujen enimmäismäärät. Keskuskauppakamari vastustaa<br />
hintasääntelyä, eikä hyväksy kulujen hinnoittelua lainsäädännössä.<br />
4.5 Saatavien siirto kansainvälisessä kaupassa<br />
UNCITRALin kansainvälistä sopimuskäytäntöä käsittelevässä työryhmässä on valmisteltu syksystä<br />
1995 lähtien ehdotusta yleissopimukseksi, jonka tarkoituksena on luoda oikeudelliset puitteet<br />
lähinnä USA:ssa laajasti käytössä oleville rahoitusmuodoille. Rahoituksen vakuutena käytettäisiin<br />
saatavia, jotka siirretään rahoittajalle ja saatavat voitaisiin siirtää edelleen useitakin kertoja<br />
peräkkäin. Tarkoituksena on kehittää säännöstö, jonka avulla voidaan varmistaa, ettei siirto<br />
heikennä velallisen asemaa. Samalla pyritään turvaamaan muiden velkojien oikeudet.<br />
Yleissopimus hyväksyttiin UNCITRALin 34. istunnossa Wienissä heinäkuussa 200<strong>1.</strong> 41 Syksyllä<br />
2001 YK:n yleiskokous hyväksyi sen YK:n yleissopimukseksi ja avasi jäsenvaltioiden<br />
allekirjoitettavaksi. Suomi ei ole vielä päättänyt allekirjoittamisesta.<br />
5 Vahingonkorvausoikeus<br />
5.1 Vahingonkorvauslain uudistaminen<br />
5.<strong>1.</strong>1 Arviomuistio vahingonkorvauslain muutostarpeista<br />
Vahingonkorvauslain muutostarpeita koskeva arviomuistio luovutettiin 23.6.1998. Oikeusministeriö<br />
järjesti selvityksestä kuulemistilaisuuden 30.10.1998. Lausuntokierros asiassa päättyi 30.1<strong>1.</strong>1998.<br />
Oikeusministeriö asetti 12.4.2000 toimikunnan valmistelemaan henkilövahinkojen ja elatuksen<br />
menetyksen korvaamista koskevien vahingonkorvauslain säännösten uudistamista. Toimikunnan<br />
puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Kari Kitunen.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 26.1<strong>1.</strong>1999<br />
Vahingonkorvauslain osittaisuudistus on tarpeellinen.<br />
41 http://www.uncitral.org<br />
28
5.<strong>1.</strong>2 Henkilövahingot<br />
Henkilövahinkotoimikunta laati hallituksen esityksen muodossa mietinnön, joka luovutettiin<br />
oikeusministerille 1<strong>1.</strong>12.200<strong>1.</strong> 42<br />
Lausuntotiivistelmä on annettu 3<strong>1.</strong>5.2002. 43 Toimikunnan mietinnössä ehdotetaan<br />
henkilövahinkojen korvaamista koskevien vahingonkorvauslain säännösten selkeyttämistä ja<br />
johdonmukaistamista. Erilaisista vahingoista tuomittavien korvausten tasoja pyrittäisiin<br />
yhtenäistämään. Vahinkoa kärsineen ja hänen läheistensä korvausoikeudellista suojaa ehdotetaan<br />
eräiltä osin laajennettavaksi. Eduskunta on hyväksynyt lakiehdotukset 25.5.2004.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 167/2003 vp LaVM 1/2004 EV 60/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Antti T. Leinonen<br />
5.<strong>1.</strong>3 Varallisuusvahingot<br />
Oikeusministeriön 1998 teettämässä selvityksessä ja siitä saadussa palautteessa pidettiin<br />
tarpeellisena useiden vahingonkorvauslain alaan kuuluvien kysymysten tarkempaa selvittämistä ja<br />
tarvittaessa sääntelyn uudistamista. Oikeusministeriö antoi kesällä 2002 professori Mika Hemmon<br />
tehtäväksi laatia selvityksen, joka valmistui marraskuussa 2002 – Selvitys puhdasta<br />
varallisuusvahinkoa koskevan sääntelyn uudistamistarpeesta. 44<br />
Selvityskierroksen ja siitä annetun lausuntopalautteen pohjalta päätetty, että ministeriössä ei ryhdytä<br />
lainvalmistelutoimiin selvityksen kattamalla alalla.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.4.2003<br />
Keskuskauppakamarin käsityksen mukaan selvityksessä käsitellään varsin onnistuneesti puhtaiden<br />
varallisuusvahinkojen korvaamiseen liittyviä ongelmia ja sääntelyvaihtoehtoja. Keskuskauppakamari<br />
pitää onnistuneena selvityksessä esitettyä näkemystä siitä, että sopimusperusteinen vastuu<br />
on syytä jatkossakin rajoittaa vahingonkorvauslain soveltamisalan ulkopuolelle.<br />
5.2 Rikosvahinkolain uudistaminen<br />
Oikeusministeriö asetti 13.2.2004 työryhmän valmistelemaan rikosvahinkolain (935/1973)<br />
kokonaisuudistusta. Työryhmän on selvitettävä rikosvahinkolain täsmälliset uudistamistarpeet ja<br />
mahdollisuudet lain korvaussuojan laajentamiseen, asetettava korvaussuojan mahdolliset<br />
laajennukset tärkeysjärjestykseen sekä arvioitava, miten voitaisiin parantaa rikoksen uhrien<br />
tiedonsaantia korvausjärjestelmästä ja nopeuttaa korvausten saamista. Työryhmän on laadittava<br />
tarpeelliset lainsäädäntöehdotukset hallituksen esityksen muotoon. Valmistelun pohjana on<br />
oikeusministeriössä laadittu arviomuistio 45 ja siitä saatu palaute.<br />
42 http://www.om.fi/uploads/4pr8os41n.pdf<br />
43 http://www.om.fi/uploads/swkqw9oo1tvo9q.pdf<br />
44 http://www.om.fi/uploads/edhagumegu.pdf<br />
45 http://www.om.fi/uploads/lw5fqgr98oo.pdf<br />
29
Työryhmän määräaika on 30.1<strong>1.</strong>2004. Puheenjohtajana toimii lainsäädäntöneuvos Antti T.<br />
Leinonen.<br />
6 Prosessioikeus<br />
6.1 Riita-asioiden oikeuspaikkasäännökset<br />
Oikeusministeriö asetti työryhmän valmistelemaan ehdotusta hallituksen esitykseksi riita-asioiden<br />
oikeuspaikkasäännösten muuttamiseksi. Työryhmän tehtävänä on uudistaa oikeudenkäymiskaaren<br />
10 luvun riita-asioiden oikeuspaikkasäännökset.<br />
Oikeuspaikkasäännösten uudistus on ollut vireillä pitkään. Asiasta on tehty useita ehdotuksia, jotka<br />
kuitenkaan eivät ole johtaneet lainsäädäntötoimenpiteisiin.<br />
6.2 Ryhmäkanne<br />
Pääministeri Vanhasen hallitusohjelma<br />
Pääministeri Vanhasen hallituksen ohjelman oikeuspolitiikkaa koskevassa jaksossa 14 todetaan, että<br />
ryhmäkanteen käyttömahdollisuudet selvitetään muun muassa kuluttajakauppa-asioissa.<br />
Oikeusministeriön strategia-asiakirjassa vuosiksi 2003-2013 on todettu tarve parantaa oikeussuojan<br />
saatavuutta kuluttajakauppaan, vakiosopimuksiin ja ympäristövahinkoihin liittyvissä asioissa, joissa<br />
on asianosaisryhmä, jolla on samasta perusteesta johtuvia vaatimuksia.<br />
6.2.1 Ryhmäkannetyöryhmä<br />
Oikeusministeriö on 24.3.2004 asettanut työryhmän selvittämään ryhmäkanteen<br />
käyttömahdollisuudet.<br />
Ryhmäkanteella saatetaan vireille oikeudenkäynti, jossa käsitellään keskitetysti vaatimuksia, joita<br />
henkilöjoukolla on samasta perusteesta johtuen. Kaikkien ryhmän jäsenten henkilöllisyys ei ole alun<br />
alkaen tiedossa. Heidän vaatimuksensa ovat keskenään samanlaisia. Ryhmäkanne soveltuu<br />
periaatteessa erityisesti sellaisten vaatimusten käsittelyyn, joissa yksittäin ajettuina oikeudenkäynnin<br />
kustannukset olisivat epäsuhteessa kysymyksessä olevaan vaatimukseen nähden.<br />
Suomessa ryhmäkannetta on valmisteltu 1990-luvulla kahden eri työryhmän toimesta. Ruotsissa on<br />
tullut vuoden 2003 alusta voimaan ryhmäkannetta koskeva lainsäädäntö.<br />
Työryhmän tehtävänä on arvioida aikaisemman valmistelun sekä tapahtuneen ulkomaisen ja<br />
kansallisen kehityksen pohjalta tarve ja mahdollisuudet ryhmäkanteen käyttöön. Työryhmän tulee<br />
tarkastella ryhmäkanteen käytettävyyttä kuluttajakauppaa ja ympäristövahinkoja koskevissa<br />
asioissa. Lisäksi on pohdittava tarvetta menettelyyn muissa asiaryhmissä sekä harkita, olisiko<br />
menettely käytettävissä kaikissa riita-asioissa vai ainoastaan tietyissä asiaryhmissä. On selvitettävä,<br />
millaisten yhteisten riitakysymysten ja vaatimusten käsittelemiseen ryhmäkanne soveltuu ottaen<br />
huomioon nykyinen vahingonkorvauslainsäädäntö ja -käytäntö. Lähtökohtana on, että<br />
ryhmäkanteen voisivat panna vireille ryhmään kuulumaan tulevat yksittäiset henkilöt, eri edunvalvontajärjestöt<br />
tai toimivaltaiset viranomaiset. Työryhmän tulee tarkastella, miten määräytyisi, keitä<br />
henkilöitä ryhmäkanteeseen annettava ratkaisu koskisi ja miten oikeudenkäynnin kustannukset tulisi<br />
30
kattaa ja korvata. Työryhmän tulee selvittää, mitä mahdollisia ongelmia ryhmäkannemenettelyyn<br />
voisi liittyä ja miten niitä voidaan torjua. Selvityksessä ei tehdä säännösehdotuksia.<br />
Työryhmän määräaika on 30.10.2004 ja hallituksen esitys annetaan mahdollisesti vuonna 2005.<br />
Keskuskauppakamarin edustajana työryhmässä on osastopäällikkö Leena Linnainmaa.<br />
6.3 Tuomioistuinsovittelu<br />
Oikeusministeriö asetti 3.6.2002 työryhmän pohtimaan riita-asioiden sovittelujärjestelmää.<br />
Työryhmä antoi 7.3.2003 hallituksen esityksen muotoisen ehdotuksen tuomioistuinsovittelusta.<br />
(Tuomioistuinsovittelu, Työryhmän mietintö, Oikeusministeriön työryhmämietintöjä 2003:2). 46<br />
Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi laki riita-asioiden sovittelusta yleisissä tuomioistuimissa.<br />
Sovittelu merkitsisi vaihtoehtoa oikeudenkäynnille. Menettely perustuisi osapuolten tahtoon ja sitä<br />
käytäisiin verraten vapaamuotoisesti, sovinnollista ratkaisua etsien. Saavutettava sovinto voisi<br />
perustua yleisiin kohtuusnäkökohtiinkin ja se voitaisiin haluttaessa vahvistaa tuomioistuimessa niin,<br />
että siitä tulisi täytäntöönpanokelpoinen. Sovittelu toteutettaisiin olemassa olevan käräjäoikeusorganisaation<br />
puitteissa. Sovittelijana toimisi asianomaisen tuomioistuimen tuomari, tai erityisestä<br />
syystä myös tuomioistuimen määräämä ulkopuolinen henkilö.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi laamanni Teuri Brunila.<br />
Mietintö oli lausunnolla keväällä 2003 ja oikeusministeriö on julkaissut 8.9.2003 lausunnoista<br />
tiivistelmän. 47 Hallituksen esitys annettaneen kesäkuussa 2004.<br />
7 Maksukyvyttömyyslainsäädäntö<br />
7.1 Konkurssilainsäädännön kokonaisuudistus<br />
Uusi konkurssilaki tulee voimaan syyskuun alusta. Laki korvaa nykyisen, vuodelta 1868 periytyvän<br />
konkurssisäännön. Konkurssilaki ei aiheuta merkittäviä muutoksia konkurssimenettelyyn taikka<br />
velkojien tai velallisen asemaan.<br />
Konkurssiin asettamisesta päättää edelleen käräjäoikeus. Velkojan on edelleen valvottava saatavansa.<br />
Pesänhoitaja voi ottaa saatavan omasta aloitteestaankin huomioon, jos se on hänen tiedossaan.<br />
Pesänhoitajan päättämästä valvontapäivästä menee tieto myös konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriin,<br />
jota koskeva laki tulee myös voimaan <strong>1.</strong>9.2004. 48 Velkojainkokous säilyy keskeisenä<br />
päätöksentekoelimenä, mutta kokoukset voidaan järjestää myös etäkokouksina.<br />
Raukeavien konkurssien vaihtoehdoksi tulee niin sanottu julkisselvitys, jossa konkurssi jatkuu<br />
konkurssiasiamiehen määräämän julkisselvittäjän vastuulla. Uuden lain mukaan varojen puuttuessakin<br />
konkurssia voidaan jatkaa, jos siihen on syytä erityisesti velalliseen ja velallisen toimintaan<br />
kohdistuvien selvitystarpeiden vuoksi. Julkisselvitykseen siirtymisestä päättää aina käräjäoikeus.<br />
Julkisselvitystä voidaan käyttää myös, jos konkurssihallinto on osoittautunut toimintakyvyttömäksi.<br />
46 http://www.om.fi/18519.htm<br />
47 http://www.om.fi/21189.htm<br />
48 Laki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä, 137/2004 Laki korvaa nykyisen rekisteriä koskevan asetuksen.<br />
31
Julkisselvityksestä aiheutuvat kustannukset maksetaan valtion varoista siltä osin kuin<br />
konkurssipesän varat eivät riitä niihin.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Mikko Könkkölä. Keskuskauppakamarin<br />
edustajana työryhmässä (asiantuntijana) oli osastopäällikkö Leena Linnainmaa.<br />
Asiakirjat:<br />
Lain vahvistamispäivä: 20.2.2004<br />
Säädöskokoelman numero: 121/2004<br />
HE 26/2003 vp LaVM 6/2003 PeVL 13/2003 vp TaVL 15/2003 vp<br />
EV 113/2003 vp<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>9.2004<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Lehtimäki Liisa<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 22.3.2002<br />
Keskuskauppakamari antoi yhteisen lausunnon Teollisuuden ja Työnantajien Keskusliiton kanssa.<br />
Hanketta pidettiin kannatettavana ja pääosin onnistuneena.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 12.9.2003<br />
Keskuskauppakamarin näkemyksen mukaan hanke on kannatettava ja hyvin valmisteltu.<br />
Lausunnossa on todettu, julkisselvitys on tärkeä uudistus. Keskuskauppakamarin mielestä ehdotettu<br />
jälkivalvontamenettely on kannatettava uudistus.<br />
Keskuskauppakamari on lausunnossaan arvostellut ehdotettua velalliselle tiedoksiannetun<br />
konkurssiuhkaisen maksukehotuksen kolmen kuukauden määräaikaa ja on katsonut, että sopivampi<br />
määräaika olisi kuusi kuukautta, jolloin sopimismahdollisuuksia ei kavennettaisi tarpeettomasti.<br />
7.2 Ulosottolainsäädännön kokonaisuudistus<br />
Ulosottolainsäädännön kokonaisuudistuksessa on tarkoitus koota ulosottolakiin tärkeimmät<br />
täytäntöönpanoa koskevat säännökset ja yhtenäistää eri saatavalajeja koskeva menettely.<br />
Kokonaisuudistuksen keskeisenä tavoitteena ovat säännökset, joiden mukainen ulosotto olisi<br />
tuloksellinen, nopea ja edullinen sekä velallisen omatoimista suoritusta tukeva. Tehokkuustavoitteeseen<br />
pääsemiseksi pyritään löytämään keinot, joissa otetaan huomioon velallisen hyväksyttävä<br />
vähimmäistoimeentulo sekä asianosaisten oikeusturva, ihmisoikeudet ja perusoikeudet.<br />
Kokonaisuudistuksen 2. vaihe tuli voimaan <strong>1.</strong>3.2004 (HE 216/2001). Uudistuksella vähennetään<br />
ulosoton pitkäkestoisuudesta aiheutuvia haittoja. Ulosotossa siirrytään velalliskohtaiseen asioiden<br />
hoitoon, jossa yhden velallisen kaikki ulosottoasiat keskitetään samalle ulosottomiehelle. Sähköinen<br />
asiointi lisääntyy ja ulosottomenettely muuttuu aikaisempaa joustavammaksi ja edullisemmaksi.<br />
Hakijoille tarjotaan uusia vaihtoehtoja.<br />
Kokonaisuudistuksen 3. vaiheen ehdotus oli lausuntokierroksella 15.9.2003 saakka. Hallituksen<br />
esitys on tarkoitus antaa vuoden 2004 aikana.<br />
32
Kokonaisuudistuksen viimeisen eli 4. vaiheen ehdotuksen valmistelu on alkanut. Tarkoitus on<br />
uudistaa lain 1 luvun säännökset. Turvaamistoimipäätöksen täytäntöönpanoa ja veron ulosottoa<br />
koskevat säännökset tarkistetaan. Vuonna 1895 säädetty ulosottolaki korvattaisiin uudella lailla.<br />
Kokonaisuudistuksen jäljellä olevat vaiheet pyritään toteuttamaan vuoden 2005 loppuun mennessä.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 216/2001 vp EV 305/2002 vp LaVM 34/2002 PeVL 12/2002 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 27.6.2003<br />
Säädöskokoelman numero: 679/2003<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>3.2004<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Tuula Linna<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 6.10.2000<br />
Ulosottolain uudistaminen on tarpeellista.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto eduskunnan lakivaliokunnalle 5.3.2002<br />
Hallituksen esitys sisältää kannatettavia uudistuksia ulosottomenettelyyn. Esityksessä on kuitenkin<br />
myös arveluttavia piirteitä. Niitä ovat ehdotukset ulosoton määräaikaisuudesta ja tilitysmaksuista.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 15.9.2003<br />
Keskuskauppakamari on katsonut, että ehdotus ulosottolain kokonaisuudistuksen kolmanneksi<br />
vaiheeksi on pääosin onnistunut. Säännösehdotusten toteutuessa nykyinen lainsäädäntö selkiytyy<br />
huomattavasti. Jatkovalmistelussa on kuitenkin kiinnitettävä huomiota velkojien asemaan eikä<br />
velkojien taloudellisia menetyksiä ja tarpeetonta työtä pidä lisätä.<br />
7.3 Velkahallintaohjelma<br />
Oikeusministeriö on asettanut 8.10.2003 työryhmän laatimaan velkahallintaohjelmaa. Työryhmän<br />
puheenjohtajana on lainsäädäntöneuvos Tuula Linna oikeusministeriöstä. Tarkoituksena on<br />
selvittää, miten voidaan estää velkaongelmien syntyminen ja syveneminen sekä hoitaa<br />
maksukyvyttömyystilanteet joustavasti ja tehokkaasti. Työryhmän tulee selvittää, mitä<br />
tutkimustietoa velkaongelmista on ja miten velkaongelmien kehitystä voidaan seurata myös<br />
tulevaisuudessa. Velkahallintaohjelman laatiminen perustuu hallitusohjelmaan.<br />
Velkahallintaohjelma on tullut laatia 3<strong>1.</strong>5.2004 mennessä.<br />
8 Rikosoikeus<br />
8.1 Tietoverkkorikollisuus<br />
Euroopan neuvosto on hyväksynyt ja avannut allekirjoituksille marraskuussa 2001<br />
tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen (ETS nro 185). Suomi on allekirjoittanut<br />
sopimuksen 23.1<strong>1.</strong>200<strong>1.</strong> Sopimus on kansainvälinen yleissopimus, joka koskee tietoverkkojen<br />
välityksellä tehtyjä rikoksia. Sopimus sisältää säännöksiä tietotekniikkaan kohdistuvista rikoksista<br />
kuten tietomurrosta, viestintäsalaisuuden loukkaamisesta, datan vahingoittamisesta, tietojärjestelmän<br />
häirinnästä ja laitteiden ja ohjelmien väärinkäytöstä. Sopimuksessa on säännöksiä rikoksen<br />
33
johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta ja pakkokeinojen käyttöä koskevasta kansainvälisestä<br />
oikeusavusta. Sopimus tulee voimaan, kun viisi valtiota, joista vähintään kolme on Euroopan<br />
neuvoston jäseniä, on ratifioinut sopimuksen.<br />
Oikeusministeriö asetti 10.12.2002 tietoverkkorikostyöryhmän, joka luovutti mietintönsä 3.6.2003.<br />
Mietintö sisältää ehdotuksen hallituksen esitykseksi eduskunnalle Euroopan neuvoston<br />
tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä sekä rikoslain, pakkokeinolain,<br />
esitutkintalain ja kansainvälisestä oikeusavusta rikosasioissa annetun lain muuttamisesta. 49<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi lainsäädäntöjohtaja Jan Törnqvist. Työryhmän ehdotus<br />
hallituksen esitykseksi oli lausunnolla 30.9.2003 asti. Hallituksen esitys on tarkoitus antaa<br />
eduskunnalle vuonna 2004.<br />
9 Hallinto-oikeus<br />
9.1 Hallintolainkäytön kehittäminen<br />
Hallintolainkäyttölaki (586/1996) tuli voimaan <strong>1.</strong>12.1996. Laki perustuu oikeusministeriössä<br />
valmisteltuun hallituksen esitykseen 217/1995 vp laiksi hallintolainkäytöstä ja siihen liittyväksi<br />
lainsäädännöksi. Hallintolainkäytön horisontaaliryhmän loppuraportti valmistui marraskuussa 200<strong>1.</strong><br />
Korkein hallinto-oikeus on 10.3.2003 tehnyt valtioneuvostolle esityksen hallintolainkäyttöä<br />
koskevan lainsäädännön muuttamiseksi. Esityksestä on laadittu oikeusministeriössä arviomuistio.<br />
Korkeimman hallinto-oikeuden esitys ja oikeusministeriön arviomuistio on ollut lausuntokierroksella,<br />
jonka määräaika päättyi 30.6.2003. Lausunnoista on laadittu yhteenveto oikeusministeriössä.<br />
Hallintolainkäytön kehittämisohjelma on julkaistu maaliskuussa 2004. 50 Taustaasiakirjojen<br />
on tarkoitus valmistua syksyllä 2004.<br />
Pääministeri Matti Vanhasen hallitusohjelman mukaan oikeussuojajärjestelmän toimivuus<br />
maankäyttö- ja rakennusasioissa arvioidaan sekä selvitetään mahdollisuudet lainmuutoksin ja muilla<br />
keinoin vähentää tarvetta valituksiin ja nopeuttaa valitusten käsittelyä.<br />
Valmistelijana toimii lainsäädäntöjohtaja Matti Niemivuo.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 19.6.2003<br />
Keskuskauppakamari totesi, että yritysten kannalta hallintolainkäytön tehostaminen ja erityisesti<br />
valitusten käsittelyn nopeuttaminen ovat kannatettavia tavoitteita. Korkeimman hallinto-oikeuden<br />
esitystä voidaan pääosin pitää myönteisenä. Esitetyt muutoksenhakua ja täytäntöönpanovalitusten<br />
kieltoa koskevat esitykset ovat oikeansuuntaisia.<br />
Valitusasioiden käsittelyn ohjaaminen hallinto-oikeuksiin saattaa aiheuttaa tarpeetonta käsittelyn<br />
pitkittymistä, mikäli seurauksena on uusi valitusaste. Keskuskauppakamari katsoi ehdotuksen<br />
mukaisesti, että keskusverolautakunnan antamasta ennakkoratkaisusta on voitava valittaa suoraan<br />
korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Tämä on välttämätöntä asioiden nopean käsittelyn turvaamiseksi.<br />
49 http://www.om.fi/20145.htm<br />
50 http://www.om.fi/uploads/9mztg8k7.pdf<br />
34
10 Julkisuus ja tietosuoja<br />
10.1 Luottotietolainsäädännön uudistaminen<br />
Oikeusministeriö asetti 2<strong>1.</strong>5.2002 luottotietolainsäädännön uudistamista selvittävä työryhmän.<br />
Työryhmä on antanut mietinnön, Luottotietolainsäädännön kehittämisen vaihtoehdot, keskustelumuistio,<br />
oikeusministeriön työryhmämietintöjä 2003:3. 51 Mietintö on ollut lausunnolla 30.4.2003<br />
asti. Lopullinen mietintö valmistunee vuoden 2004 loppupuolella. Työryhmä kuulee lausuntokierroksen<br />
jälkeen tapahtuvan valmistelun aikana eri asiantuntija- ja etutahoja tarkoituksena saavuttaa<br />
laaja yksimielisyys uudistuksen konkreettisesta sisällöstä. Tämä voinee onnistuessaan merkitä sitä,<br />
että uudistusta koskeva hallituksen esitys on annettavissa kuluvan vaalikauden aikana.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.4.2003<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että työryhmän näkökulma on ollut varsin yksipuolinen. Muistiossa<br />
käsitellään luottotietojen käyttöä lähinnä luotonhakijan ja luottolaitoksen välisessä suhteessa.<br />
Yritysten välisessä kaupassa luottotiedoilla on olennainen merkitys sovittaessa maksuehtoja.<br />
Lainsäädännöllä ei tule rajoittaa nykyistä toimivaa käytäntöä.<br />
Keskuskauppakamari ei pidä yritysluottotietojen sääntelyä tarpeellisena. Jos sääntelyyn kuitenkin<br />
päädytään, on tärkeää pysyä yleissäännöksissä eikä sääntelyllä saa vaikeuttaa yrityksiä koskevien<br />
luottotietojen käyttöä.<br />
10.2 Tietosuojalainsäädännön kehittäminen<br />
Tarkoitus on laatia perusmuistio tietosuojalainsäädännön nykytilasta, säädöspoliittisista linjauksista<br />
sekä tarvittavista lainsäädäntö- ja muista toimenpiteistä. Muistiota laadittaessa tulee keskittyä<br />
keskeisimpiin henkilörekistereihin ja niitä koskevien sääntelyjen analysointiin. Säädöspoliittisia<br />
linjauksia tehtäessä on arvioitava erityislainsäädännön tarve sekä erityissääntelyssä noudatettavat<br />
periaatteet. Tavoitteena on, että eri hallinnonalojen erityissäädökset ovat yhdensuuntaiset henkilötietolain<br />
ja EU:n henkilötietodirektiivin kanssa. Perusmuistio valmistunee vuoden 2004 aikana.<br />
Valmistelijoina ovat lainsäädäntöneuvos Leena Vettenranta ja lainsäädäntöneuvos Anna-Riitta<br />
Wallin.<br />
11 Henkilö-, perhe- ja perintöoikeus<br />
1<strong>1.</strong>1 Perintökaaren velkavastuusäädökset<br />
Hallituksen esitys kuolinpesän velkavastuuta koskevan lainsäädännön uudistamiseksi on annettu<br />
eduskunnalle 27.2.2004. Työryhmä ehdottaa, että kuolinpesän osakkaiden henkilökohtaisesta<br />
velkavastuusta pääsääntöisesti luovutaan. Pesänselvittäjän toimivaltuuksia lisättäisiin niin, että<br />
pesänselvittäjä voisi päättää varojen jakamisesta velkojien kesken ylivelkaisessa kuolinpesässä<br />
silloinkin, kun varojen jaosta ei voida sopia velkojien kanssa.<br />
51 http://www.om.fi/uploads/gok8euje.pdf<br />
35
Asiakirjat:<br />
HE 14/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Liisa Lehtimäki<br />
1<strong>1.</strong>2 Perintökaaren uudistamistarpeiden selvittäminen<br />
Oikeusministeriö asetti 25.6.2003 työryhmän selvittämään perintökaaren uudistamistarpeita.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi lainsäädäntöjohtaja Tiina Astola.<br />
Työryhmä luovutti 3.6.2004 periaatemietintönsä 52 tulevan uudistuksen suunnasta oikeusministeri<br />
Johannes Koskiselle. Lesken oikeutta asua puolisoiden yhteisessä kodissa olisi työryhmän<br />
näkemyksen mukaan syytä vahvistaa. Avopuolisolle pitäisi voida myöntää jäämistöstä avustusta<br />
harkinnan mukaan. Rintaperillisten lakiosan maltillista supistamista tulisi harkita. Testamentin<br />
tekemiseen pohditaan lisää vaihtoehtoja. Pesänselvitystä ja perinnönjakoa halutaan nopeuttaa.<br />
1<strong>1.</strong>3 Holhoustoimilaki<br />
Oikeusministeriö on asettanut 4.1<strong>1.</strong>2003 työryhmän, jonka tehtävänä on uudistaa holhoustoimea<br />
koskevaa lakia. Työryhmän tavoitteena on lisäksi kehittää edunvalvonnalle vaihtoehtoja.<br />
Tarkoituksena on luoda säännökset valtuutuksesta, jonka henkilö voisi antaa tulevan<br />
toimintakyvyttömyytensä varalta. Työryhmä pohtii muun muassa maistraatin toimivallan<br />
laajentamista, muutoksenhakua maistraatin päätökseen sekä edunvalvojan esteellisyyttä.<br />
Työryhmän puheenjohtaja on lainsäädäntöneuvos Markku Helin. Työryhmän on tarkoitus saada<br />
työnsä valmiiksi 30.9.2004 mennessä.<br />
12 Hallituksen esitysten laatimisohjeet, HELO –työryhmä<br />
Oikeusministeriö asetti 26.10.2001 työryhmän, jonka tehtävänä oli laatia ehdotus uusiksi<br />
hallituksen esitysten laatimisohjeiksi. Ehdotus oli laadittava opaskirjan muotoon, ottaen huomioon,<br />
että opas voitaisiin saattaa käyttöön myös sähköisessä muodossa. Huomiota oli kiinnitettävä siihen,<br />
miten lainsäädännön tarve, erilaiset vaihtoehtoiset ratkaisut ja lakiehdotusten arvioidut vaikutukset<br />
sekä eri tahojen kuuleminen selostetaan hallituksen esityksissä. Sen lisäksi oli selvitettävä, miten<br />
vuoden 2000 perustuslaki ja muut uudet yleislait vaikuttavat esitysten laadintaan.<br />
Työryhmä luovutti mietintönsä oikeusministeriölle 15.9.2003. 53 Lausunnot pyydettiin 22.1<strong>1.</strong>2003<br />
mennessä. Meneillään on asian lausuntokierroksen jälkeinen jatkovalmistelu.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 24.1<strong>1.</strong>2003<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että hallituksen esityksen laatimisohjeita uudistettaessa on<br />
varmistettava, että hallituksen esityksen perusteluihin sisältyvät riittävässä laajuudessa esitetyn<br />
lainsäädännön arvioidut taloudelliset vaikutukset. Taloudellinen arviointi on tehtävä niin<br />
52 http://www.om.fi/25763.htm<br />
53 http://www.om.fi/21716.htm<br />
36
varhaisessa vaiheessa, että eri vaihtoehtoja sääntelyn toteuttamiseksi voidaan arvioida<br />
sääntelyvaihtoehtojen taloudellisten vaikutusten perusteella. Ehdotusten yritysvaikutuksia<br />
arvioitaessa on huomioita kiinnitettävä välittömien vaikutusten lisäksi välillisiin vaikutuksiin.<br />
Lainsäädännön valmistelussa on varmistettava yritysten oikeusturvan toteutuminen.<br />
13 Immateriaalioikeudet<br />
13.1 Toimivaltainen tuomioistuin aineettomia oikeuksia koskevissa asioissa<br />
Oikeusministeriö asetti 17.6.2003 työryhmän selvittämään immateriaalioikeusasioiden käsittelyyn<br />
liittyviä uudistustarpeita ja tekemään tarvittavat muutosehdotukset niin, että immateriaalioikeusasiat<br />
käsitellään asialähtöisesti tarkoituksenmukaisessa ratkaisuelimessä ja mahdollisuuksien mukaan<br />
kaikki näitä oikeuksia koskevat tai niihin perustuvat vaatimukset samassa toimielimessä ja<br />
mahdollisimman samanlaisessa menettelyssä. Toimivaltasääntelyn tulee olla sellainen, että se<br />
turvaa asiantuntevan käsittelyn ja ratkaisutoiminnan.<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimii pääsihteeri, varatuomari Marja-Leena Mansala, IPR University<br />
Centeristä. Työryhmän määräaikaa on pidennetty lokakuun loppuun 2004.<br />
14 Tuomioistuinlaitoksen kehittäminen<br />
Valtioneuvosto asetti 20.6.2001 komitean, jonka tehtävänä oli laatia selvitys tuomioistuinlaitoksen<br />
kehittämislinjoista. Kehittämislinjoilla tarkoitetaan visiota tuomioistuinlaitoksen pitkän aikavälin<br />
kehittämisestä. Selvityksen avulla ennakoitaisiin, millaisia vaatimuksia ja mahdollisuuksia<br />
yhteiskunta asettaa tuomioistuimille tulevaisuudessa, miten niihin pitäisi varautua ja mitä asioita<br />
painottaa tulevassa kehittämistyössä. Selvittämisen keskeisenä kohteena olisivat oikeusturvan<br />
tarpeessa ja saatavuudessa tapahtuvat muutokset, jotka johtuvat kansainvälisen politiikan ja<br />
yhteiskuntapolitiikan, oikeuden, tekniikan sekä talouden aloilla tapahtuvasta kehityksestä. Silmällä<br />
pidetään kehitystä yli 10 vuoden, mahdollisesti 15–20 vuoden, aikavälillä. Komitea luovutti<br />
mietintönsä 28.1<strong>1.</strong>2003. 54 Mietintö on ollut lausuntokierroksella, joka päättyi 8.4.2004.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 13.4.2004<br />
Keskuskauppakamari totesi, että kansalaisten ja yritysten on voitava luottaa siihen, että<br />
tuomioistuimet ovat asiantuntevia ja riippumattomia. Yritystoiminnan kannalta tuomioistuinten<br />
toiminnassa korostuvat oikeusvarmuus ja toiminnan tehokkuus. Yritysten näkökulmasta keskeiset<br />
ongelmat tuomioistuinten toiminnassa liittyvät käsittelyaikojen pituuteen.<br />
Komitea on kiinnittänyt huomiota oikeussuojan saatavuuteen hallinnossa. Keskuskauppakamari ei<br />
ole havainnut sen hoidettavaksi uskottujen julkisten tehtävien osalta ongelmia. Komitea esittää, että<br />
välimiesmenettelyä olisi jatkossa tutkittava perusteellisemmin. Keskuskauppakamari korosti<br />
lausunnossaan, että yritysten kannalta välimiesmenettely on usein paras tapa riitojen ratkaisuun.<br />
Välimiesmenettely ei ole kilpailutilanteessa yleisessä tuomioistuimessa tapahtuvan riitojen<br />
ratkaisun kanssa. Välimiesmenettelyn olennaisena piirteenä on asian käsittelyn nopeus, joustavuus,<br />
päätöksen lopullisuus sekä luottamuksellisuus mukaan lukien osapuolten nimet ja itse käsiteltävä<br />
riita-asia. Tämän vuoksi mahdollisella tutkimuksella ei saa missään tapauksessa vaarantaa<br />
välimiesmenettelyn luottamuksellisuutta.<br />
54 http://www.om.fi/2339<strong>1.</strong>htm<br />
37
V Opetusministeriö<br />
1 Tekijänoikeus<br />
Tekijänoikeuslainsäädäntöä uudistetaan. Hallitus päätti tekijänoikeuslain ja rikoslain muutosta<br />
koskevien lakiesitysten sisällöistä torstaina 18.3.2004. Esityksen tavoitteena on mukauttaa<br />
tekijänoikeuslainsäädäntöä tietoyhteiskuntaan, digitaaliseen ympäristöön ja tietoverkkoympäristön<br />
erityiskysymyksiin. Tekijänoikeuslakiin ehdotetaan tehtäviksi tekijänoikeuksia tietoyhteiskunnassa<br />
sääntelevän EU:n tietoyhteiskuntadirektiivin edellyttämät muutokset. Esityksessä on ehdotettu<br />
myös muita, direktiivistä riippumattomia muutoksia ja eräitä teknisluonteisia tarkistuksia.<br />
Rikoslakiin ehdotetaan lisättäväksi säännös, joka koskisi tekijänoikeudellisia tietoverkkorikoksia<br />
Asiakirjat:<br />
HE 28/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Johtaja Jukka Liedes<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 5.9.2003<br />
Keskuskauppakamari totesi, että opetusministeriön ehdotus tekijänoikeuslain muuttamiseksi sisältää<br />
edelleen samoja periaatteellisia ongelmia, kuin aikaisempi hallituksen esitys (HE 177/2002). Valvonta-<br />
ja päätöksentekovaltaa tulisi erityisesti tekijänoikeuksiin liittyvien taloudellisten kysymysten<br />
osalta hajauttaa. Intressiristiriitojen ehkäisemiseksi vallan kolmijakoa tulisi noudattaa myös tekijäoikeuslainsäädännön<br />
yhteydessä.<br />
Tekijänoikeuslaki on jo tällä hetkellä varsin vaikeaselkoinen ja tilanne ei tule paranemaan nyt<br />
vireillä olevan muutosehdotuksen toteutuessa. Tämän vuoksi laki on kokonaisuudistuksen<br />
tarpeessa. Kokonaisuudistuksen yhteydessä voitaisiin ratkaista myös tähän esitykseen sisältymättömät<br />
työsuhdetekijänoikeuksia koskevat kysymykset.<br />
2 Koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelma<br />
Valtioneuvosto hyväksyy joka neljäs vuosi koulutus- ja tiedepolitiikkaa linjaavan ja mitoittavan<br />
koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelman (kesu) hyväksymisvuotta ja sitä seuraavaa<br />
viittä kalenterivuotta varten. Valtioneuvosto hyväksyi 4.12.2003 kehittämissuunnitelman vuosille<br />
2003-2008.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 9.10.2003<br />
Keskuskauppakamari totesi, että kehittämissuunnitelmassa esitetyt keskeiset teemat ja tavoitteet<br />
ovat pääosin kannatettavia.<br />
38
VI Sisäasiainministeriö<br />
1 EU:n kolmannen rahanpesudirektiivin kansallinen valmistelu<br />
Sisäasiainministeriö on asettanut 2.<strong>1.</strong>2004 työryhmän valmistelemaan EU:n rahanpesudirektiivin<br />
kansallista valmistelua. EU:ssa valmistellaan tällä hetkellä jo uutta (kolmatta) rahoitusjärjestelmien<br />
rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä annettavaa direktiiviä. Alustavien tietojen mukaan<br />
tästä direktiivistä olisi tulossa suuntaviivat viimeistään kesäkuussa 2004.<br />
Työryhmän yhteyshenkilö on poliisiylitarkastaja Reijo Pöyhönen. Työryhmän toimikausi on<br />
3<strong>1.</strong>12.2004 saakka.<br />
2 Rahanpesun estämisestä ja selvittämisestä annetun lain tarkistaminen<br />
Sisäasianministeriö on asettanut <strong>1.</strong>1<strong>1.</strong>2003 tarkistamistyöryhmän, jonka tehtävänä on esittää<br />
tarpeellisia muutosehdotuksia rahanpesun estämisestä ja selvittämisestä annettuun lakiin ja sen<br />
nojalla annettuun asetukseen sekä muuhun rahanpesun torjuntaan liittyvään lainsäädäntöön.<br />
Työryhmän määräaika on 3<strong>1.</strong>12.2004. Yhteyshenkilö: poliisiylitarkastaja Reijo Pöyhönen.<br />
3 Aluehallinnon kehittäminen<br />
Sisäasiainministeriö asetti kesäkuussa 2003 aluehallinnon vahvistamishankkeen selvityshenkilöksi<br />
rehtori, professori Esko Riepulan. Selvitys luovutettiin alue- ja kuntaministeri Hannes Manniselle<br />
26.2.2004. 55<br />
Selvityshenkilö ehdottaa, että aluekehittämiseen suunnattavat voimavarat kootaan yhteen lukuun<br />
valtion talousarviossa. Myös EU-rakennerahastovarat koottaisiin rahastokohtaisiksi<br />
kokonaisuuksiksi. Voimavaroista päätettäessä lisätään yhteistyötä kaikilla tasoilla. Alueellisen<br />
tahdonmuodostuksen kokoamiseksi perustetaan maakuntaneuvosto, jonka ytimenä on maakunnan<br />
liiton hallitus. Lisäksi siihen kuuluu valtion sektorihallinnon edustajia. Keskustason suuntaamista ja<br />
päätöksentekoa varten perustetaan keskeisten ministeriöiden tulosallianssi.<br />
Valtion viranomaisten organisaatio ja toimeenpanotehtävät eivät muutu. Päätöksenteon painopiste<br />
siirtyy kuitenkin maakunnalliselle itsehallinnolle. Järjestelmä olisi täysimääräisesti käyttöön<br />
otettavissa vuonna 2007 yhtä aikaa uuden rakennerahastokauden kanssa.<br />
Selvityshenkilön ehdotukset ovat olleet lausunnolla 3.3.-13.4.2004. Hallinnon ja aluekehityksen<br />
ministerityöryhmä käsitteli torstaina 3.6.2004 aluehallinnon vahvistamishankkeen jatkovalmistelua.<br />
Ministerityöryhmä valtuutti sisäasiainministeriön käymään neuvotteluja selvitysmies Esko Riepulan<br />
ehdotuksen toteuttamiseksi tarvittavista yksityiskohtaisista säädösmuutoksista asianomaisten<br />
ministeriöiden sekä maakuntien liittojen kanssa.<br />
55 http://www.intermin.fi/intermin/biblio.nsf/52888AC4943A32B9C2256E46002677DE/$file/122004.pdf<br />
39
Sisäasianministeriö ja muut ministeriöt valmistelevat tarvittavan lainsäädännön ja yksityiskohtaiset<br />
toimenpiteet 3<strong>1.</strong>8.2004 mennessä. Hallituksen esitys annettaneen eduskunnalle alkusyksystä 2004.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 13.4.2004<br />
Keskuskauppakamari piti myönteisenä aluetason päätösvallan lisäämistä. Suomen hajanaiseen ja<br />
sekavaan aluehallintoon tarvitaan lisää tehokkuutta ja selkeyttä. Yritysten kannalta on tärkeää, että<br />
niiden toimintaympäristöön vaikuttavat päätökset tehtäisiin mahdollisimman lähellä yrityksiä. Näin<br />
voidaan parhaiten tunnistaa yritysten tarpeet.<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että selvityshenkilö Riepulan raportti tarjoaa käyttökelpoisen pohjan<br />
aluehallinnon toimintojen koordinaatiolle, selkeyttämiselle ja organisoinnille. Uudistuksen<br />
jatkovalmistelussa on kuitenkin syytä kiinnittää huomiota erityisesti yritysten ja aluehallinnon<br />
yhteistyön vahvistamiseen.<br />
Keskuskauppakamari pitää myönteisenä, että julkinen, alueiden kehittämisen kannalta keskeinen<br />
rahoitus kootaan nykyistä suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Tämä on välttämätöntä voimavarojen<br />
vaikuttavuuden lisäämiseksi. Näin julkisella tuella on todellista merkitystä alueen kilpailukyvyn<br />
vahvistamiseksi.<br />
Tarvittaessa on maakuntajakoa uudistettava riittävän vahvojen maakuntien luomiseksi. Aluejaotusta<br />
uudistettaessa tulee tavoitteeksi asettaa alueellisten viranomaisten toimialueiden keskinäinen<br />
yhdenmukaisuus. Aluejaotusta ja alueiden keskinäistä yhteistyötä kehitettäessä on otettava<br />
huomioon talousalueet ja työssäkäyntialueet.<br />
4 Helsingin seudun yhteistyön kehittäminen<br />
Hallitusohjelman mukaisesti Helsingin seudun kuntien ja valtion välistä yhteistyömenettelyä<br />
kehitetään edelleen. Kehittämisen tavoitteena on seudun kansainvälisen kilpailukyvyn<br />
vahvistaminen. Alue- ja kuntaministeri Hannes Manninen asetti kesäkuussa 2003 hankkeen<br />
Helsingin seudun yhteistyön kehittämiseksi. Hankkeen selvityshenkilönä toimi varatuomari Jussi-<br />
Pekka Alanen, jonka ehdotukset Helsingin seudun yhteistyön kehittämiseksi julkaistiin<br />
maaliskuussa 2004. 56<br />
Sisäasiainministeriö valmistelee yksityiskohtaiset toimenpiteet 3<strong>1.</strong>8.2004 mennessä ja hallituksen<br />
lainsäädäntöesitys eduskunnalle annetaan alkusyksyllä 2004.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.4.2004<br />
Helsingin seudun merkitys koko Suomen kehityksen kannalta on keskeinen. Alueella tuotetaan noin<br />
kolmannes koko Suomen bruttokansantuotteesta. Tämän vuoksi on tärkeää varmistaa Helsingin<br />
seudun menestyminen ja kansainvälinen kilpailukyky ja erityisesti alueen säilyminen<br />
kansainvälisesti kilpailukyisenä sijaintipaikkana yrityksille ja niiden työntekijöille. Nykyinen<br />
hajanainen kuntarakenne ja kuntien riittämätön yhteistyö vaikeuttavat varsinkin liikenteeseen,<br />
kaavoitukseen ja asumiseen liittyvien ongelmien ratkaisua. Korkeat asumiskustannukset heikentävät<br />
vakavasti pääkaupunkiseudun kilpailukykyä.<br />
56 http://www.intermin.fi/intermin/biblio.nsf/F1A6914A3C41A75AC2256E4A0044A1FC/$file/132004.pdf<br />
40
VII Työministeriö<br />
1 Työllisyyden politiikkaohjelma<br />
Työllisyysohjelman sisältö hyväksyttiin 25.9.2003 valtioneuvoston yleisistunnossa osana<br />
hallituksen strategia-asiakirjaa koskevaa periaatepäätöstä. 57 Työllisyysohjelman tarkoitus on alentaa<br />
työttömyyttä ja edistää yritysten työvoiman saantia. Ohjelman keskeisiä hankkeita ovat julkisen<br />
työvoimapalvelun uudistaminen, työmarkkinatuen aktivointi, koulutus- ja työvoimapoliittiset<br />
toimenpiteet sekä työurien pidentäminen. Tärkeä osa työllisyysohjelmaa on vuosina 2004-2006<br />
toteutettava julkisen työvoimapalvelun rakenteellinen uudistus. Vaikeimmin työllistyvien palvelut<br />
ja resurssit kootaan uusiin työvoiman palvelukeskuksiin, jotka ovat alue- ja paikallistason<br />
viranomaisten ja muiden palveluntuottajien asiantuntijaverkostoja. On huolehdittava siitä että<br />
tulevaisuudessakin riittää työtekijöitä. Sen vuoksi pyritään myöhentämään eläkkeelle siirtymistä ja<br />
nopeuttamaan nuorten siirtymistä työelämään. Työn tuottavuutta ja työssä jaksamista edistetään<br />
aikuisväestön ammattitaitoa kohottamalla ja työelämäohjelmien avulla.<br />
Poikkihallinnollista ohjelmaa koordinoi työministeri Tarja Filatov. Käytännön toteuttamista johtaa<br />
ohjelmajohtaja Harri Skog.<br />
2 Laki yhdenvertaisuuden turvaamisesta<br />
Yhdenvertaisuuden turvaamista koskevan lain tarkoituksena on turvata ja edistää yhdenvertaisuutta<br />
yhteiskunnan eri lohkoilla. Laissa kielletään ikään, etniseen ja kansalliseen alkuperään, kieleen,<br />
uskontoon, vakaumukseen, mielipiteeseen, terveydentilaan, vammaisuuteen sekä sukupuoliseen<br />
suuntautumiseen perustuva syrjintä.<br />
Uudella lailla pannaan toimeen Euroopan neuvoston ns. rasismidirektiivi 2000/43/EY 58 ja ns.<br />
työsyrjintädirektiivi 2000/78/EY 59 . Yhdenvertaisuuslaki ei korvaa jo lainsäädäntöön sisältyviä<br />
syrjinnän kieltoja.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 44/2003 vp TyVM 7/2003 PeVL 10/2003 vp EV 95/2003 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 20.<strong>1.</strong>2004<br />
Säädöskokoelman numero: 22/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>2.2004<br />
Valmistelija:<br />
Lainsäädäntöneuvos Tarja Kröger<br />
3 Siirtymäaikalaki<br />
Uusien EU-maiden kansalaisia koskeva kaksivuotinen siirtymäaikalaki tuli voimaan <strong>1.</strong>5.2004.<br />
Siirtymäaika koskee toukokuun alussa liittyneitä kahdeksaa uutta jäsenmaata (Tšekki, Viro, Latvia,<br />
Liettua, Unkari, Puola, Slovenia ja Slovakia). Lain mukaan kyseisten maiden kansalaiset tarvitsevat<br />
57 http://www.valtioneuvosto.fi/tiedostot/pdf/fi/42830.pdf<br />
58 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2000/l_180/l_18020000719fi00220026.pdf<br />
59 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2000/l_303/l_30320001202fi00160022.pdf<br />
41
Suomessa työskennelläkseen työvoimatoimiston päätöksen. Myönteinen päätös tehdään, jos<br />
avoimeen tehtävään ei ole kohtuullisessa ajassa saatavissa työntekijää suomalaisilta työmarkkinoilta,<br />
ja jos työehdot ovat Suomen lakien ja työehtosopimusten mukaiset.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 172/2003 vp TyVM 2/2004 PeVL 5/2004 vp EV 45/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 30.4.2004<br />
Säädöskokoelman numero: 309/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>5.2004<br />
Valmistelija:<br />
Ylitarkastaja Olli Sorainen<br />
4 Yhteistoimintalain kokonaisuudistus<br />
Työministeriö on asettanut 30.10.2003 komitean selvittämään yhteistoiminnasta yrityksissä annetun<br />
lain kokonaisuudistamisen tarve. Komitean tulee huomioida yhteiskunnassa, työelämässä sekä<br />
lainsäädännössä Suomessa ja EU:ssa tapahtunut kehitys. Komitean yhtenä keskeisenä tavoitteena<br />
on lain tekninen uudistaminen luettavuuden ja ymmärrettävyyden parantamiseksi. Lisäksi komitean<br />
tulee selvittää, olisiko tarkoituksenmukaista käsitellä henkilöstön vähentämisiin, lomautuksiin ja<br />
osa-aikaistamisiin liittyvät kysymykset muussa lainsäädännössä kuin yt-laissa. Komitean tulee<br />
laatia ehdotuksensa hallituksen esityksen muotoon.<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (2002/14/EY) työntekijöille tiedottamista ja heidän<br />
kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä on saatettava osaksi kansallista<br />
lainsäädäntöä viimeistään 23.3.2005 mennessä. Komitean tulee tehdä tältä osin tarpeelliset<br />
lainsäädäntöehdotukset 30.9.2004 mennessä.<br />
Työryhmän toimikausi on 30.10.2003-<strong>1.</strong><strong>1.</strong>2006. Työryhmän yhteishenkilö on Raila Kangasperko.<br />
5 Vuosilomakomitea<br />
Työministeriön 22.3.2001 asettama vuosilomakomitea on luovuttanut mietintönsä 18.3.2004. 60<br />
Komitea ehdottaa parannuksia määräaikaisissa ja osa-aikaisissa työsuhteissa työskentelevien<br />
vuosilomaetuuksiin. Toteutuessaan uudistus turvaisi kaikille oikeuden palkalliseen vuosilomaan.<br />
Työnantaja saisi edelleen määrätä loman ajankohdan, mutta lomia voisi aiempaa laajemmin säästää<br />
myöhemmin pidettäviksi. Komitean ehdottama uusi vuosilomalaki korvaisi vuoden 1973<br />
vuosilomalain. Laki on kirjoitettu vastaamaan nykylainsäädännön vaatimuksia. Komitean<br />
ehdotuksesta pyydettiin lausunnot 26.5.2004 mennessä.<br />
6 Laki henkilöstöedustuksesta eurooppayhtiössä<br />
Henkilöstön edustajien mahdollisuudesta osallistua eurooppayhtiöiden päätöksentekoon säädetään<br />
uudella lailla. Lakiehdotus henkilöstöedustuksesta eurooppayhtiössä (SE) hyväksyttiin valtioneuvostossa<br />
3.6.2004. Henkilöstöedustus kattaisi tiedottamisen, kuulemisen ja osallistumisen<br />
eurooppayhtiön hallintoelinten päätöksentekoon.<br />
60 http://www.mol.fi/julkaisut/vuosilomakomiteanmietinto.pdf<br />
42
Ehdotetulla lailla täytäntöönpantaisiin Suomessa EU:n direktiivi eurooppayhtiössä noudatettavasta<br />
henkilöstöedustuksesta. Esityksen mukaan henkilöstöedustus eurooppayhtiössä toteutettaisiin<br />
ensisijaisesti neuvottelemalla ja sopimalla. Jollei sopimukseen päästä, sovellettaisiin lain toissijaisia<br />
säännöksiä.<br />
Lakiehdotus on valmisteltu yhteistyössä keskeisten työmarkkinajärjestöjen kanssa. Esitys liittyy<br />
eurooppayhtiön säännöistä annettuun neuvoston asetukseen sekä jo erikseen annettuun hallituksen<br />
esitykseen laiksi eurooppayhtiöstä ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi.<br />
Laki henkilöstöedustuksesta eurooppayhtiössä tulisi voimaan 8.10.2004. Direktiivi on tarkoitus<br />
panna täytäntöön samanaikaisesti kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja muissa ETA-valtioissa.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 107/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Neuvotteleva virkamies Jouni Lemola<br />
43
VIII Valtiovarainministeriö<br />
1 Arvopaperimarkkinat<br />
<strong>1.</strong>1 Arvo-osuusjärjestelmien kehittäminen<br />
Valtiovarainministeriö asetti vuonna 2001 työryhmän kehittämään arvo-osuuslainsäädäntöä<br />
(Moniportainen omistajarakenne-työryhmä). Työryhmän tehtävänä oli laatia ehdotus ns.<br />
moniportaisen omistajarakenteen mahdollistaviksi muutoksiksi arvo-osuuslainsäädäntöön.<br />
Työryhmän mietintö, Arvopaperien moniportainen hallinta, työryhmämuistioita 14/2002 61 valmistui<br />
syksyllä 2002. Työryhmän puheenjohtajana toimi lainsäädäntöneuvos Martti Anttinen.<br />
Työryhmämuistiossa todetaan, että yksi tapa moniportaisen järjestelmän toteuttamiseksi on<br />
omaisuudenhoitotilin ja samalla hallintarekisteröinnin käytön salliminen myös suomalaisille arvoosuuksien<br />
omistajille. Tällaiseen moniportaiseen omistusrakenteeseen liittyy voimassa olevaan<br />
arvo-osuusjärjestelmään verrattuna monia ratkaisemattomia kysymyksiä ja epävarmuuksia. Tämän<br />
vuoksi työryhmä ei tässä vaiheessa ehdota, että arvo-osuuksien hallintarekisteröintiä tai<br />
omaisuudenhoitotilin käyttöä laajennetaan nykyisestä.<br />
Työryhmän mukaan Suomen arvopaperimarkkinoiden kansainvälistä kilpailukykyä ja oikeudellista<br />
selkeyttä parantaisi, jos Suomessa ratkaistaisiin epäsuorasti hallinnoitavaan arvopaperiomaisuuteen<br />
liittyvät oikeuskysymykset. Moniportaista omistajarakennetta saattaisi olla perusteltua valmistella<br />
siitä lähtökohdasta, että arvopaperien välillisestä säilytyksestä säädettäisiin erillinen laki.<br />
2 Rahoitus- ja vakuutusmarkkinat<br />
2.1 Sijoitusrahastolain muuttaminen<br />
Sijoitusrahastolain muuttamisella rahastoyhtiöiden toimialaa laajennettiin sallimalla niiden<br />
harjoittaa myös yksilöllistä omaisuudenhoitopalvelua sekä siihen liittyvinä oheispalveluina<br />
sijoitusneuvontaa ja rahasto-osuuksien säilytys- ja hoitopalvelua. Samalla sijoitusrahastodirektiivin<br />
mukaisten sijoitusrahastojen sijoitustoiminnan mahdollisuuksia on laajennettu: arvopapereiden<br />
ohella varat voidaan aiempaa suuremmassa määrin sijoittaa rahamarkkinavälineisiin,<br />
johdannaissopimuksiin, toisten sijoitusrahastojen osuuksiin sekä talletuksiin luottolaitoksiin.<br />
Muutoksilla pannaan täytäntöön EU:n sijoitusrahastodirektiivin kaksi muutosta (2001/107/EY ja<br />
2001/108/EY). Rahastoyhtiöiden markkinoille pääsyä koskevat säännöt ja toiminnan harjoittamisen<br />
edellytykset ovat nyt yhtäläiset koko EU:n alueella. Suomalaisilla rahastoyhtiöllä on oikeus<br />
harjoittaa toimintaa muissa valtioissa ja ulkomaisilla rahastoyhtiöiden oikeus vastaavasti harjoittaa<br />
toimintaa Suomessa. Toimiluvan saamisen edellytyksiä on täsmennetty.<br />
Direktiivin mukaisesti rahastoyhtiöt on velvoitettu laatimaan jokaisesta hallinnoimastaan<br />
sijoitusrahastosta yksinkertaistettu rahastoesite. Tätä koskevat uudet velvoitteet tulevat voimaan<br />
lokakuun alusta 2004 lukien.<br />
61 http://www.vm.fi/tiedostot/pdf/fi/3132<strong>1.</strong>pdf<br />
44
Asiakirjat:<br />
HE 110/2003 vp TaVM 2/2004 PeVL 16/2003 vp EV 12/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 2.4.2004<br />
Säädöskokoelman numero: 224/2004<br />
Lain voimaantulopäivä: 8.4.2004<br />
Valmistelija:<br />
Neuvotteleva virkamies Tuija Vuorinen<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 23.5.2003<br />
Keskuskauppakamari kannattaa luonnoksessa hallituksen esitykseksi sijoitusrahastolain<br />
muuttamisesta esitettyjen muutosten toteuttamista. Keskuskauppakamari katsoo, että lainmuutoksen<br />
yhteydessä tulisi varmistaa konsultoivan omaisuudenhoidon mahdollisuus rahastoyhtiölle.<br />
2.2 Sijoituspalveluyrityksistä annetun lain muuttamisesta<br />
Sijoituspalveluyrityksistä annetun lain muutokset koskevat sijoittajien korvausrahaston pääoman<br />
suuruutta ja pääoman kattamisen keinoja. Korvausrahastoon kuuluvien yritysten taloudellisia<br />
rasitteita kevennetään sallimalla rahaston pääoman kattamisessa sitovan luottolupauksen<br />
käyttäminen. Luottolupauksella on mahdollista kattaa pääoman ja pääomasta rahana maksettavan<br />
osuuden erotus. Korvausrahaston pääoma korotetaan vastaamaan sijoituspalvelumarkkinoilla<br />
tapahtunutta kehitystä. Pääoma korotetaan vähintään 12 miljoonaan euroon.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 114/2003 vp TaVM 5/2003 EV 60/2003 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 5.12.2003<br />
Säädöskokoelman numero: 1015/2003<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2004<br />
Valmistelija:<br />
Vanhempi hallitussihteeri Irmeli Vuori<br />
2.3 Keskenään kilpailevat säästötuotteet<br />
Valtioneuvosto asetti 6.5.2002 työryhmän, jonka tehtävänä oli arvioida lainsäädäntötarvetta<br />
Suomessa tarjottavien säästö-, sijoitus- ja henkivakuutustuotteiden keskinäisten kilpailuedellytysten<br />
tasapuolisuuden varmistamiseksi. Työryhmä otti nimekseen Siva-työryhmä. Työryhmän<br />
puheenjohtajana toimi pankinjohtaja Matti Louekoski.<br />
Työryhmä luovutti 10.12.2003 mietintönsä, Keskenään kilpailevat säästötuotteet, Siva-työryhmän<br />
muistio, valtiovarainministeriön työryhmä muistioita 26/2003. 62 Työryhmän lähtökohtana oli, että<br />
henkivakuutuksia, sijoitusrahasto-osuuksia, pankkitalletuksia ja suorien arvopaperisijoitusten<br />
tarjoamista sijoituspalveluna tulisi tarkastella lähtökohtaisesti keskenään kilpailevina tuotteina.<br />
Työryhmä on katsonut, että tällaisten säästötuotteiden sääntelyä tulisi yhdenmukaistaa eri<br />
toimialojen kesken erityisesti pitkäaikaissäästämiseen soveltuvien tuotteiden osalta. Työryhmä<br />
ehdottaa erillisen sidottua pitkäaikaissäästämistä koskevan lain säätämistä. Lain mukaan<br />
talletuspankit, rahastoyhtiöt ja sijoituspalveluyritykset saisivat tarjota laissa tarkoitettuja<br />
pitkäaikaissäästämistuotteita. Tällaisten säästötuotteiden sekä henkivakuutusten asiakkaansuojaa ja<br />
sopimusehtoja säänneltäisiin mahdollisimman yhdenmukaisesti siten, että asiakkailla olisi<br />
mahdollisuus saada keskenään mahdollisimman vertailukelpoista tietoa eri pitkäaikaissäästämistuotteiden<br />
kuluista ja riskeistä.<br />
62 http://www.vm.fi/tiedostot/pdf/fi/49614.pdf<br />
45
Työryhmän lähtökohtana oli, että myös pitkäaikaissäästämiseen soveltuvien tuotteiden verotus tulisi<br />
yhtenäistää siltä osin kuin erilaiselle verokohtelulle ei ole esitettävissä painavia yhteiskunnallisia<br />
perusteita. Tämän vuoksi erityisesti eläkevakuutusmaksuja koskeva verovähennysoikeus tulisi ulottaa<br />
myös ehdotetun lain mukaiseen muuhun sidottuun pitkäaikaissäästämiseen kuin vakuutussäästämiseen.<br />
Lisäksi sidottujen pitkäaikaissäästötuotteiden varallisuusverosta tulisi luopua.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 13.2.2004<br />
Lausunnossa pidettiin ydinkysymyksenä sitä, onko sidottua pitkäaikaissäästämistä ylipäätänsä<br />
tarkoituksenmukaista tukea taloudellisesti yhteiskunnan taholta. Keskuskauppakamari arvioi, että<br />
tuen myöntämisen perusteet eivät ole niin vahvoja, että tukea voitaisiin pitää itsestään selvänä.<br />
Jos pitkäaikaissäästämistä aiotaan myös jatkossa tukea verotuksellisin keinoin, tuki on Sivatyöryhmän<br />
esittämällä tavalla saatava neutraaliksi. Pitkäaikaissäästämistä tulee kehittää säästämismuotona<br />
siten, että eläkepoliittisten tavoitteiden lisäksi otetaan huomioon myös rahoitusmarkkinapoliittiset<br />
sekä elinkeino- ja veropoliittiset tavoitteet. Tällöin on välttämätöntä turvata vapaa ja<br />
tasapuolinen kilpailu, tarjonnan monipuolisuus ja korkeatasoinen asiakkaansuoja. Tämä merkitsee<br />
verotuettujen säästämismuotojen kohteiden laajentamista Siva-työryhmän esittämällä tavalla.<br />
Muutkin työryhmän esittämät kilpailua lisäävät toimet, kuten esimerkiksi kulujen esittäminen,<br />
oikeus vaihtaa sijoituskohdetta on samassa yhteydessä toteutettava.<br />
Vanhojen ansiotuloveroperusteisten eläkevakuutusten osalta tulee harkita siirtymäajan<br />
käyttöönottoa.<br />
2.4 Kiinteistörahastolain kehittämistarpeet<br />
Valtiovarainministeriö on asettanut 13.<strong>1.</strong>2004 työryhmän arvioimaan kiinteistörahastolain<br />
kehittämistarpeita. Työryhmän tulee erityisesti selvittää ja vertailla Euroopassa käytössä olevien<br />
kiinteistörahastojen oikeudellisia muotoja, toimintaa ja verotusta. Tehdyn vertailun perusteella tulisi<br />
arvioida, miten kiinteistörahastolainsäädäntöä tulisi Suomessa kehittää kotimaisten markkinoiden<br />
toiminnan parantamiseksi sekä esittää toimenpide-ehdotukset. Työryhmän tulee saada työnsä<br />
valmiiksi 3<strong>1.</strong>5.2005 kuitenkin siten, että kansainvälinen vertailu esitetään työryhmän väliraporttina<br />
viimeistään 30.1<strong>1.</strong>2004.<br />
Yhteishenkilönä on lainsäädäntöneuvos Ilkka Harju.<br />
3 Julkishallinnon suositus verkkolaskujen käytöstä<br />
Valtiovarainministeriö, kauppa- ja teollisuusministeriö ja Suomen Kuntaliitto ovat valmistelleet<br />
julkisen hallinnon suosituksen verkkolaskutukseen siirtymisestä ja Julkisen hallinnon tietohallinnon<br />
neuvottelukunta (JUHTA) on 17.1<strong>1.</strong>2003 hyväksynyt laaditun ehdotuksen JHS-suositukseksi. 63<br />
Tavoitteena on edistää verkkolaskutukseen siirtymistä koko yhteiskunnassa. Siirtyminen<br />
verkkolaskuihin koskee ensisijaisesti kirjanpitovelvollisten välisiä toimia.<br />
63 http://www.vm.fi/tiedostot/pdf/fi/49364.pdf<br />
46
Keskuskauppakamarin lausunto <strong>1.</strong>9.2003<br />
Keskuskauppakamari pitää kannatettavana suosituksen antamista verkkolaskun tietosisällöstä ja<br />
julkishallinnon laskutuskäytännöistä.<br />
4 Markkinoiden väärinkäyttö<br />
Markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi annettiin 28.<strong>1.</strong>2003. 64 Direktiivi on pantava<br />
kansallisesti täytäntöön viimeistään 12.10.2004. Valtiovarainministeriö asetti 29.4.2003<br />
Markkinoiden väärinkäyttö -työryhmän. Työryhmä on saanut työnsä päätökseen ja hallituksen<br />
esitys on tarkoitus antaa toukokuun lopussa. Esityksen mukaisesti arvopaperimarkkinalakia,<br />
Rahoitustarkastuksesta annettua lakia sekä eräitä muita lakeja muutetaan direktiivin säännösten<br />
voimaan saattamiseksi ja viranomaisten, uusien valvontavaltuuksien ja hallinnollisten<br />
seuraamuksien toteuttamiseksi. Esitys sisältää tarvittavat muutossäännökset myös kansainvälisten<br />
tilinpäätösstandardien (IAS) valvonnan järjestämiseksi. 65<br />
Yhteyshenkilönä on lainsäädäntöneuvos Seppo Tanninen.<br />
5 Julkiset ostotarjoukset<br />
Valtiovarainministeriö on asettanut 24.3.2004 työryhmän, jonka tehtävänä on valmistella tarvittava<br />
kotimainen lainsäädäntö, jolla pannaan täytäntöön EU:n julkisia ostotarjouksia koskeva direktiivi<br />
eli ns. yritysostotarjousdirektiivi, 2004/25/EY 66 ja siihen liittyvät komission säännökset. Työryhmän<br />
tulee tehdä ehdotuksensa 3<strong>1.</strong>3.2005 mennessä. Direktiivi on saatettava kansallisesti<br />
voimaan 20.5.2006 mennessä. Ehdotuksessa on otettava kantaa muutoksiin, joita osakeyhtiölainsäädännön<br />
kokonaisuudistuksessa on ehdotettu julkisia ostotarjouksia koskevaan lainsäädäntöön.<br />
Työryhmä voi lisäksi tehdä ehdotuksen osakeyhtiölainsäädännön ja arvopaperimarkkinalainsäädännön<br />
lähemmästä yhteensovittamisesta.<br />
Työryhmän puheenjohtaja on lainsäädäntöneuvos Ilkka Harju.<br />
6 Välitön verotus<br />
6.1 Yritys- ja pääomaverouudistus<br />
Pääministeri Matti Vanhasen hallituksen ohjelma<br />
Pääministeri Matti Vanhasen hallitusohjelmassa todetaan, että pääoma- ja yritysverotusta<br />
tarkistetaan veronsaajien asema ratkaisussa turvaten. Yritysverotusta kevennetään Suomen<br />
verojärjestelmän kansainvälisen kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Osinkoverotusta uudistetaan<br />
luopumalla yhtiöveron hyvitysjärjestelmästä ja saattamalla osingot osittain kahdenkertaisen<br />
verotuksen piiriin pk-yritysten ja niiden maksamien osinkojen verotusta kuitenkaan kiristämättä.<br />
64 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_096/l_09620030412fi00160025.pdf<br />
65 http://www.hare.vn.fi/upload/Asiakirjat/8222/61792_Liite_MAD_hallituksen_esitysluonnos_VM036_00_2003.rtf<br />
66 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_142/l_14220040430fi00120023.pdf<br />
47
6.<strong>1.</strong>1 Verouudistukseen liittyvät hallituksen esitykset<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>1 HE 92/2004 yritys- ja pääomaverouudistukseksi<br />
Yhteisöverokanta alennetaan 29 prosentista 26 prosenttiin ja pääomatulojen verokanta 29<br />
prosentista 28 prosenttiin. Korkotulojen lähdeveron verokanta alenee vastaavasti prosenttiyksiköllä.<br />
Osinkoverotus uudistetaan luopumalla yhtiöveron hyvitysjärjestelmästä. Luonnollisen henkilön<br />
julkisesti noteeratusta yhtiöstä saamasta osingosta 70 prosenttia on veronalaista pääomatuloa ja 30<br />
prosenttia verovapaata tuloa. Muusta kuin julkisesti noteeratusta yhtiöstä saadut osingot ovat<br />
luonnolliselle henkilölle verovapaata tuloa siihen määrään saakka, joka vastaa osakkeiden<br />
varallisuusverolaissa tarkoitetulle matemaattiselle arvolle laskettua yhdeksän prosentin vuotuista<br />
tuottoa. Siltä osin kuin verovelvollisen saamien tällaisten osinkojen määrä ylittää 90 000 euroa,<br />
osingoista 70 prosenttia on pääomatuloa ja 30 prosenttia verovapaata tuloa. Tuottorajan ylittävältä<br />
osalta osingoista 70 prosenttia on ansiotuloa ja 30 prosenttia verovapaata tuloa.<br />
Verovelvollisella on oikeus vähentää pääomatulona verotettavien yli 90 000 euron osinkojen<br />
perusteella määrätty tulovero varallisuusverostaan.<br />
Osuuskunnalta saatu osuuspääoman korko ja eräät muut vastaavat suoritukset ovat luonnolliselle<br />
henkilölle 70 prosenttisesti veronalaista pääomatuloa kuitenkin niin, että ne ovat veronalaisia vain<br />
1 500 euron ylittävältä osalta.<br />
Yhteisön saama osinko ei ole yleensä veronalaista tuloa. Osingosta on kuitenkin veronalaista tuloa<br />
75 prosenttia ja verovapaata tuloa 25 prosenttia, jos osinkoa jakava yhteisö on julkisesti noteerattu<br />
yhtiö ja osingonsaaja on muu kuin julkisesti noteerattu yhtiö, joka ei omista vähintään kymmentä<br />
prosenttia osinkoa jakavan yhtiön pääomasta. Osinko on kokonaan veronalaista tuloa, jos se on<br />
saatu sijoitusomaisuuteen kuuluvista osakkeista taikka jos osingon jakava yhteisö ei ole kotimainen<br />
tai Euroopan unionin jäsenvaltiossa asuva yhteisö.<br />
Osakeyhtiön, osuuskunnan, säästöpankin ja keskinäisen vakuutusyhtiön saamat käyttöomaisuuteen<br />
kuuluvien osakkeiden luovutushinnat säädetään lähtökohtaisesti verovapaiksi. Verovapauden<br />
edellytyksenä on vähintään 10 prosentin omistusosuus luovutettavasta yhtiöstä ja vähintään vuoden<br />
omistusaika. Verovapaus ei kuitenkaan koske kiinteistö- tai asunto-osakeyhtiöiden osakkeita eikä<br />
eräitä ulkomaisten yhtiöiden osakkeita. Verovapaasti luovutettavien osakkeiden luovutustappio on<br />
vastaavasti vähennyskelvoton. Mahdollisuudesta tehdä käyttöomaisuusosakkeiden hankintamenosta<br />
poisto osakkeiden arvonalentumisen perusteella luovutaan kaikissa yritysmuodoissa. Luovutusvoiton<br />
verovapauden piiriin kuuluvien yhteisöjen oikeus vähentää käyttöomaisuusosakkeiden<br />
purkutappio rajoitetaan koskemaan tilanteita, joissa yhteisö on omistanut purkautuvasta yhtiöstä alle<br />
10 prosenttia ja omistus on kestänyt vähintään vuoden.<br />
Vähennyskelvottomiksi säädetään sellaiselta yhtiöltä, josta verovelvollinen tai konserniyhtiöt<br />
omistavat yksin tai yhdessä vähintään kymmenen prosenttia osakepääomasta, olevien muiden<br />
saamisten kuin myyntisaamisten menetykset ja arvonalenemiset, tällaiselle yhtiölle annettu<br />
konsernituki sekä muut vastaavat osakeyhtiön taloudellisen aseman parantamiseksi ilman<br />
vastasuoritusta suoritetut menot.<br />
Elinkeinonharjoittajan ja elinkeinoyhtymän EVL- ja MVL-tulolähteen pääomatulo-osuus nousee 18<br />
prosentista 20 prosenttiin.<br />
48
Pääasiassa säännöksiä sovelletaan ensimmäisen kerran vuodelta 2005 toimitettavassa verotuksessa.<br />
Joiltakin osin säännöksiä kuitenkin sovelletaan jo vuodelta 2004 toimitettavassa verotuksessa.<br />
Vuodelta 2005 toimitettavassa verotuksessa luonnollisten henkilöiden osinkotulojen veronalainen<br />
osuus on 70 prosentin sijasta 57 prosenttia. Yhteisön saamien luovutusvoittojen verovapautta ja<br />
luovutustappioiden ja vastaavien erien vähennyskelvottomuutta koskevia säännöksiä sovelletaan<br />
ensimmäisen kerran jo vuodelta 2004 toimitettavassa verotuksessa sikäli kuin osakkeiden luovutus<br />
on tapahtunut tai yhtiön purkautumisesta on tehty ilmoitus rekisteriviranomaiselle 19.5.2004 tai sen<br />
jälkeen.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 92/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylijohtaja Arvela<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>2 HE 91/2004 vuoden 2005 varallisuusveroasteikkolaiksi<br />
Varallisuusveroasteikon alaraja korotetaan 185 000 eurosta 250 000 euroon sekä alarajan ylittävään<br />
osaan sovellettavaa varallisuusveroprosentti alennetaan 0,9 prosentista 0,8 prosenttiin.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 91/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylijohtaja Arvela<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>3 HE 96/2004 laeiksi tuloverolain ja perintö- ja lahjaverolain muuttamisesta<br />
Yksityishenkilöiden yli kymmenen vuotta omistaman omaisuuden hankintameno-olettama<br />
alennetaan 50 prosentista 40 prosenttiin. Osakeannissa saatujen osakkeiden hankintamenon<br />
laskentaa koskevia säännöksiä muutetaan siten, että aikaisemmin omistettujen osakkeiden ja niiden<br />
perusteella saatujen osakkeiden yhteenlaskettu hankintameno jaetaan uusille ja vanhoille osakkeille.<br />
Myyntivoittoverotukseen tehdään myös eräitä muita muutoksia.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 96/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylitarkastaja Pykönen<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>4 HE 80/2004 vapaaehtoisten eläkevakuutusten tuloverotusta koskevien säännöksien<br />
uudistamiseksi<br />
Vapaaehtoisten eläkevakuutusten tuloverotus uudistetaan. Keskeiset muutokset koskevat<br />
pääomatuloverotukseen siirtymistä omaehtoisen eläkevakuutussäästämisen verotuksessa sekä<br />
vähennysjärjestelmän uudistamista. Muutokseen liittyy useita siirtymäsäännöksiä. Laki liittyy<br />
valtion vuoden 2005 talousarvioesitykseen.<br />
49
Asiakirjat:<br />
HE 80/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylijohtaja Arvela<br />
6.<strong>1.</strong><strong>1.</strong>5 HE 84/2004 laiksi perintö- ja lahjaverolain 55 §:n muuttamisesta<br />
Perintö- ja lahjaverolain sukupolvenvaihdoshuojennusta muutetaan. Maatilaan ja muuhun yritykseen<br />
kuuluvan varallisuuden arvoksi huojennusta laskettaessa katsotaan 40 prosenttia varallisuusverotusarvosta.<br />
Laki on tarkoitettu tulemaan voimaan mahdollisimman pian sen jälkeen kun se on<br />
hyväksytty ja vahvistettu. Verovelvollisen vaatimuksesta lakia sovellettaisiin myös niihin sukupolvenvaihdoksiin,<br />
joissa verovelvollisuus on alkanut vuoden 2004 aikana ennen lain voimaantuloa.<br />
Asiakirjat: HE 84/2004 vp VaVM 5/2004<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylijohtaja Arvela<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 19.5.2004<br />
Keskuskauppakamari pitää verouudistusta pettymyksenä. Suomen verojärjestelmän kilpailukyvyn<br />
säilyttäminen olisi vaatinut yhteisö- ja pääomaverokannan reippaamman alentamisen.<br />
Osinkoverotuksessa päädyttiin liian ankaraan malliin, sillä muutoksen myötä osinkoverotuksessa<br />
siirrytään nykyisestä yhdenkertaisesta verotuksesta lähes kahdenkertaiseen verotukseen. Ylimpiä<br />
ansiotuloverokantoja olisi ollut välttämätöntä alentaa. Sukupolvenvaihdoshuojennuksen muutos on<br />
myönteinen.<br />
6.2 Pientyönantajan maksu- ja ilmoituspalvelujärjestelmä<br />
Ylijohtaja Mirjami Laitisen yhden henkilön työryhmämuistio jätettiin 26.7.2001 sosiaali- ja<br />
terveysministeriölle sekä valtiovarainministeriölle (STM 2001:19). 67<br />
Muistiossa esitetään satunnaisten ja pientyönantajien (enintään viisi palkattua työntekijää) maksuja<br />
ilmoitusmenettelyä helpotettavaksi internetiin liitettävällä pientyönantajien maksujärjestelmällä,<br />
jonka avulla palkanmaksajan on mahdollista laskea, maksaa ja ilmoittaa kaikki työnantajamaksut.<br />
Verohallintoon ehdotetaan perustettavaksi verotilijärjestelmä, jossa kullakin veronmaksajalla olisi<br />
oma verotili. Tilille kirjattaisiin kaikki veronmaksajan maksettavaksi tulevat verot ja<br />
maksusuoritukset. Järjestely edellyttäisi luopumista verojen maksamisesta verolajeittain. Verojen<br />
maksupäivät ehdotetaan yhdenmukaistettaviksi. Verotilijärjestelmä koskisi kirjanpito- ja<br />
muistiinpanovelvollisia. Toteuttaminen alkaisi yhteisöistä ja aikaisintaan vuonna 2006.<br />
67 http://pre20031103.stm.fi/suomi/vao/julkaisut/pientyonant/laitselv.pdf<br />
50
Pääministeri Vanhasen hallitusohjelman yrittäjyyden politiikkaohjelman mukaan pientyönantajien<br />
internet-pohjainen maksupalvelujärjestelmä toteutetaan, otetaan käyttöön ns. verotilijärjestelmä ja<br />
karsitaan pienten yritysten maksu- ja ilmoituskertoja.<br />
Hallituksen esityksessä ehdotetaan säädettäväksi uusi laki pientyönantajan maksu- ja ilmoituspalvelujärjestelmästä.<br />
Yleisen tietoverkon kautta käytettävissä olevan palvelujärjestelmän avulla<br />
kotitaloudet ja muut pientyönantajat voivat hoitaa palkan ja muun vastaavan suorituksen maksuun<br />
liittyvät työnantajavelvoitteet yhden palvelun kautta. Työnantaja pystyy järjestelmän avulla<br />
hoitamaan työnantajasuoritukset ja ennakonpidätykset, jotka liittyvät palkan ja muun vastaavan<br />
suorituksen maksuun. Työnantaja voi myös laskea ja maksaa työntekijän palkan ja saa palvelusta<br />
tarvittavat tiedot palkkakirjanpitoa varten. Lisäksi järjestelmä tuottaa työnantajavelvoitteiden<br />
hoitamiseksi tarvittavat ilmoitukset verohallinnolle ja vakuutusyhtiöille. Työnantajalta ei peritä<br />
maksua palvelun käytöstä.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 95/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Ylitarkastaja Pykönen<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 18.12.2003<br />
Keskuskauppakamari kannattaa pientyönantajan maksu- ja ilmoituspalvelujärjestelmää.<br />
7 Välillinen verotus<br />
7.1 Juomapakkausten ympäristönohjausjärjestelmiä selvittävä työryhmä<br />
Valtiovarainministeriö asetti 23.8.2001 juomapakkausten ympäristöohjausjärjestelmiä selvittäneen<br />
työryhmän, joka jätti mietintönsä 3.12.2002 ministeri Suvi-Anne Siimekselle (VM 13/2002). 68<br />
Työryhmän puheenjohtajana toimi hallitusneuvos Irmeli Virtaranta.<br />
Työryhmä pitää ainakin tällä hetkellä Suomen oloihin soveltuvimpana nykyisenkaltaista,<br />
verotukseen perustuvaa järjestelmää.<br />
Työryhmä ehdottaa juomapakkausten ympäristöohjausjärjestelmän veropohjaa tarkennettavaksi<br />
siten, että se koskee koko tullitariffin ryhmään 22 kuuluvien juomien pakkauksista riippumatta siitä,<br />
mistä materiaalista pakkaus on valmistettu. Uuden lain piiriin kuuluisivat kaikki alkoholijuomat,<br />
virvoitusjuomat ja vedet. Työryhmä esittää, että jos juomapakkaus on uudelleentäytettävä ja se<br />
kuuluu panttiin perustuvaan palautusjärjestelmään, pakkauksesta ei kannettaisi veroa lainkaan,<br />
koska tällaisten järjestelmien ympäristövaikutukset ovat vähäisimmät. Muiden juomapakkausten<br />
veromäärät tulisi työryhmän mielestä asettaa siten, että ne kattavat kustannukset, jotka aiheutuvat<br />
palautusjärjestelmien ylläpidosta. Tämän lisäksi veroon esitetään sisällytettäväksi ympäristöohjauksen<br />
kannalta tarpeellinen lisä, jonka arvioinnissa on hyödynnetty mm. elinkaaritutkimuksesta<br />
saatuja tietoja. Veromäärät porrastettaisiin siten, että toimijalle olisi taloudellisesti edullisempaa, jos<br />
juomapakkaus kuuluisi johonkin panttiin perustuvaan palautusjärjestelmään. Lisäksi työryhmä<br />
esittää, että ympäristölainsäädäntöön tehtäisiin muutoksia, joilla varmistettaisiin työryhmän<br />
68 http://www.vm.fi/tiedostot/pdf/fi/29506.pdf<br />
51
esittämän juomapakkausten ympäristöohjausjärjestelmän asianmukainen toiminta ja valvonta.<br />
Olennaista järjestelmän toimivuuden kannalta on, että vero- ja ympäristölainsäädäntö kytketään<br />
yhteen tarpeellisilta osin.<br />
Asian poliittinen käsittely on kesken, eikä hallituksen esitystä ole vielä annettu.<br />
8 Tullilainsäädännön muuttaminen<br />
Tullilakiin ja pakkokeinolakiin on tehty tullilaitoksen virkanimikkeiden muuttamisesta sekä<br />
tullilaitoksen organisaatiouudistuksista aiheutuvat teknisluonteiset muutokset. Lisäksi tullilakiin<br />
tehtiin erinäisiä muutoksia ja lisäyksiä. Tullilain virhemaksusäännöstä on muutettu, ja lakiin on<br />
tehty lääninoikeuksien muuttumisesta hallinto-oikeuksiksi aiheutuvat teknisluonteiset muutokset.<br />
Tullilakiin on lisätty tullaus- ja jälkikantopäätösten tiedoksiantomenettelyä koskeva säännös,<br />
tulliasiamiehen kuulemista ja päätöksen tiedoksiantamista tulliasiamiehelle koskeva säännös sekä<br />
säännös suoritemaksuista ja muista julkisista maksuista. Lisäksi tullimiehelle on säädetty oikeus<br />
määrätä rikesakko.<br />
Työryhmän toimikausi oli <strong>1.</strong>9.2000 - 28.2.200<strong>1.</strong> Työryhmän puheenjohtajana toimi finanssineuvos<br />
Reijo Virtanen.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 116/2003 vp HaVM 12/2003 EV 116/2003 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 30.12.2003<br />
Säädöskokoelman numero: 1299/2003<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2004<br />
Valmistelija:<br />
Ylitarkastaja Jukka M. Kekkonen<br />
52
IX Ympäristöministeriö<br />
1 Maankäyttö- ja rakentaminen<br />
<strong>1.</strong>1 Maankäyttö- ja rakennuslain muuttaminen<br />
Ympäristöministeriössä valmistellun maankäyttö- ja rakennuslain muuttamista koskevan esityksen<br />
mukaan vähittäiskaupan suuryksiköiden sijoittamista ohjaavia asemakaavan oikeusvaikutuksia<br />
koskevia säännöksiä muutetaan siten, että ne koskevat myös suuryksiköiden merkittävää<br />
laajentamista ja sellaisia myymäläkeskittymiä, joilla on suuryksiköihin rinnastettavia vaikutuksia.<br />
Eduskunta on hyväksynyt lakiehdotukset 1<strong>1.</strong>5.2004.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 164/2003 vp YmVM 7/2004 EV 51/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: -<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: -<br />
Valmistelija:<br />
Hallitusneuvos Korhonen<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 22.8.2002<br />
Keskuskauppakamari suhtautui uusiin rajoituksiin kielteisesti katsoen niiden olevan kilpailua<br />
rajoittavia ja estävän yritysten mahdollisuuksia vastata riittävän nopeasti palvelujen kysyntään.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 25.3.2004<br />
Keskuskauppakamari katsoi, että esitetty muutos heikentää merkittävästi vähittäiskaupan<br />
toimintaedellytyksiä. Uudistuksella on myös kielteisiä vaikutuksia nykyisen vähittäiskaupan<br />
palveluverkoston säilymiselle ja sen kehittymiselle. Nykyistä palveluverkostoa on vaikea säilyttää,<br />
jos estetään jo rakennettujen yksiköiden kehittämismahdollisuudet.<br />
Keskuskauppakamari katsoo, että maankäyttö- ja rakennuslain 58 §:n muutoksesta tulisi luopua.<br />
2 Ympäristönsuojelu<br />
2.1 Ympäristömeludirektiivin toimeenpano<br />
Asetuksella annetaan tarkemmat säännökset ympäristömeludirektiivin edellyttämien meluselvitysten<br />
ja meluntorjunnan toimintasuunnitelmien sisällöstä ja niiden aikatauluista sekä selvityksessä<br />
käytettävistä tunnusluvuista. Asetus on tarkoitus saattaa voimaan 18.7.2004.<br />
Valmistelusta vastaa hallitussihteeri Oili Rahnasto ja ympäristöneuvos Sirkka-Liisa Paikkala.<br />
2.2 Ympäristönsuojeluasetuksen muuttaminen / vaaralliset päästöt<br />
Asetuksella muutetaan vaarallisten aineiden päästöjä koskevaa sääntelyä. Asetuksella kumotaan<br />
valtioneuvoston päätös eräiden ympäristölle ja terveydelle vaarallisten aineiden johtamisesta vesiin<br />
(363/1994), valtioneuvoston päätös pohjavesien suojelemisesta eräiden ympäristölle tai terveydelle<br />
53
vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta (365/1994) ja valtioneuvoston päätös yleisistä<br />
viemäreistä ja eräiltä teollisuudenaloilta vesiin johdettavien jätevesien sekä teollisuudesta yleiseen<br />
viemäriin johdettavien jätevesien käsittelystä (365/1994). Asetus on tarkoitus antaa keväällä 2004.<br />
Valmistelusta vastaa neuvotteleva virkamies Airi Karvonen.<br />
2.3 Ympäristösuojelulain muuttaminen<br />
Muutetaan luvan käsittelyä ja muutoksenhakua koskevia sekä useita muita lain säännöksiä<br />
Hallituksen esitys on tarkoitus antaa eduskunnalle kevätistuntokaudella 2004.<br />
Vastuuhenkilö lainsäädäntöneuvos Jukka Nurmio.<br />
2.4 Sähkö- ja elektroniikkaromu<br />
Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin (2002/96/EY) 69 sekä sen muuttamisesta<br />
annetun direktiivin (2003/108/EY) 70 kansallisen täytäntöönpanon valmistelu on aloitettu.<br />
Jätelain muuttamista koskeva lakiehdotus sisältää tuottajavastuuta koskevat yleiset säädökset sekä<br />
sähkö- ja elektroniikkaromun osalta eräitä tuottajavastuun täytäntöönpanoon liittyviä erityissäännöksiä.<br />
Direktiivin mukaiset yksityiskohtaiset säännökset on tarkoitus panna täytäntöön ennen<br />
13.8.2004 ja tuottajavastuuseen perustava jätehuoltojärjestelmä saattaa voimaan 13.8.2005 mennessä<br />
sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annettavalla valtioneuvoston asetuksella. Vuoden 2005<br />
aikana siirrytään direktiivin mukaiseen tuottajavastuuseen perustuvaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun<br />
jätehuoltoon. Sähkö- ja elektroniikkalaitteen valmistajan ja ammattimaisen maahantuojan eli<br />
tuottajan velvollisuus on järjestää sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys, esikäsittely,<br />
hyödyntäminen ja muu jätehuolto sekä vastata niistä aiheutuneista kustannuksista. Tuottaja vastaa<br />
myös muualla kuin kotitaloudessa, kuten yrityksissä syntyvän sähkö- ja elektroniikkalaiteromun<br />
keräyksen ja muun jätehuollon järjestämisestä.<br />
Eduskunta on hyväksynyt lakiehdotukset 20.4.2004.<br />
Asiakirjat:<br />
HE 152/2003 vp YmVM 4/2004 PeVL 1/2004 vp EV 39/2004 vp<br />
Lain vahvistamispäivä: 4.6.2004<br />
Säädöskokoelman numero: -<br />
Lain voimaantulopäivä: <strong>1.</strong>9.2004<br />
Valmistelija:<br />
Ympäristöneuvos Pahkala<br />
69 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_037/l_03720030213fi00240038.pdf<br />
70 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_345/l_34520031231fi01060107.pdf<br />
54
X EU:ssa vireillä olevia lainsäädäntöhankkeita<br />
Tässä osassa esitellään lyhyesti joitakin merkittävimpiä Euroopan unionissa valmisteilla olevia<br />
lainsäädäntöhankkeita, jotka todennäköisesti vaikuttavat myös Suomen lainsäädäntöön. Hankkeita<br />
poistetaan tästä luettelosta sen jälkeen kun kansalliset täytäntöönpanotoimet on aloitettu.<br />
1 Kuluttajansuoja<br />
<strong>1.</strong>1 Myynninedistämisasetus<br />
Komissio antoi 2.10.2001 ehdotuksen myynninedistämisasetukseksi KOM(2001) 546 71 ja<br />
25.10.2002 muutetun asetusehdotuksen myynninedistämisestä sisämarkkinoilla, KOM(2002) 585. 72<br />
Tavoitteena on edistää sisämarkkinoiden toimintaa poistamalla myynninedistämiskeinoja, kuten<br />
alennuksia, kylkiäisiä ja markkinointiarpajaisia koskevat kansalliset yleiset kiellot ja hyväksymällä<br />
muiden myynninedistämistä rajoittavien kansallisten säännösten osalta lainsäädäntöjen<br />
vastavuoroisen tunnustamisen periaate.<br />
Asetusehdotuksessa kielletään jäsenvaltioita ja ei-julkisia sääntelyelimiä asettamasta yleistä kieltoa<br />
käyttää myynninedistämistä tai siihen liittyvää kaupallista viestintää. Jäsenvaltiot ja ei-julkiset<br />
sääntelyelimet eivät myöskään saisi rajoittaa palvelujen vapaata tarjontaa tai tavaroiden vapaata<br />
liikkumista sillä perusteella, että myynninedistämiskeinoja käytetään. Myynninedistäjän olisi<br />
markkinoinnissaan annettava määrätyt tiedot myynninedistämiskeinoista ja niihin liittyvistä<br />
tarjouksista. Lasten ja nuorten suojelemiseksi säädetään eräistä myynninedistämisen rajoituksista.<br />
Neuvosto käsitteli asetusehdotusta 17.-18.5.2004 pidetyssä kokouksessaan, jossa se päätti jatkaa<br />
ehdotuksen tutkimista ennen yhteisen kannan muodostamista.<br />
<strong>1.</strong>2 Direktiiviehdotus sopimattomista kaupallisista menettelyistä<br />
Komissio antoi 18.6.2003 direktiiviehdotuksen sopimattomista kaupallisista menettelyistä<br />
KOM(2003) 356. 73<br />
Tavoitteena on edistää sisämarkkinoiden toimintaa ja saavuttaa korkea kuluttajansuojan taso<br />
yhdenmukaistamalla jäsenvaltioiden säännökset sellaisista hyvän tavan vastaisista tai muuten<br />
sopimattomista kaupallisista menettelyistä, jotka vahingoittavat kuluttajien taloudellisia etuja.<br />
Direktiiviehdotus perustuu sopimattomat kaupalliset menettelyt kieltävään yleislausekkeeseen.<br />
Menettelyä pidetään sopimattomana, jos se on vastoin ammatillisen huolellisuuden vaatimuksia ja<br />
jos se merkittävästi vääristää tai on omiaan merkittävästi vääristämään keskivertokuluttajan, jolle se<br />
on osoitettu tai jonka se tavoittaa, taloudellista käyttäytymistä tai, jos menettely on kohdistettu<br />
erityisesti tiettyyn kuluttajaryhmään, ryhmän keskivertojäsenen taloudellista käyttäytymistä.<br />
Sopimattomina pidetään erityisesti sellaisia menettelyjä, jotka ovat direktiivissä yksityiskohtaisesti<br />
määritellyllä tavalla harhaanjohtavia tai aggressiivisia.<br />
71 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2001/fi_501PC0546.pdf<br />
72 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/com2002_0585fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
73 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2003/com2003_0356fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
55
Kilpailukykyneuvosto saavutti poliittisen yhteisymmärryksen koskien direktiiviä sopimattomista<br />
kaupallisista menettelyistä 17.-18.5.2004 pidetyssä kokouksessa.<br />
<strong>1.</strong>3 Kulutusluottodirektiivin uudistaminen<br />
Komissio on antanut direktiiviehdotuksen kuluttajille myönnettäviä luottoja koskevien<br />
jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta. KOM(2002)<br />
443 lopull., 1<strong>1.</strong>9.2002. 74<br />
Tavoitteena on mahdollistaa entistä avoimempien ja tehokkaampien kulutusluottomarkkinoiden<br />
luominen ja toisaalta taata sellainen kuluttajansuojan taso, jonka avulla luottojen vapaa liikkuvuus<br />
voidaan toteuttaa parhaalla mahdollisella tavalla sekä luotonantajien että kuluttajien kannalta.<br />
Komission tarkoituksena on laajentaa kulutusluottoja koskevien säännösten soveltamisalaa. Lisäksi<br />
tavoitteena on mm. luotonantajan tiedonantovelvollisuutta koskevien säännösten tarkistaminen sekä<br />
luotonantajan tiedonsaannin parantaminen. Ehdotuksessa on säännöksiä myös perinnästä ja<br />
vakuussopimuksista<br />
Direktiiviehdotus on ollut neuvoston käsittelyssä 19.5.2003. Neuvosto suhtautui yleisesti ottaen<br />
myönteisesti ehdotukseen, koska kuluttajille myönnettäviä luottoja koskeva nykyinen yhteisön<br />
lainsäädäntö ei enää vastaa kulutusluottomarkkinoiden tämänhetkistä tilannetta. Neuvosto totesi,<br />
että uusien luottovälineiden ja -toimien kehittymisen myötä uudistaminen on tärkeää tehokkaan<br />
kuluttajansuojan ja sisämarkkinoiden toiminnan kannalta.<br />
Direktiiviehdotus on ollut Euroopan parlamentin <strong>1.</strong> käsittelyssä ja se on antanut lausunnon<br />
20.4.2004.<br />
Suomessa asian valmistelijana toimii lainsäädäntöneuvos Katri Kummoinen.<br />
2 Kilpailuoikeus<br />
2.1 Yrityskeskittymien valvonta<br />
Neuvosto hyväksyi 20.<strong>1.</strong>2004 asetuksen yrityskeskittymien valvonnasta, 139/2004 eli niin sanotun<br />
sulautuma-asetuksen. 75 Asetus tuli voimaan <strong>1.</strong>5.2004. Lisäksi neuvosto antoi 7.4.2004 asetuksen<br />
N:o 802/2004 edellä mainitun asetuksen täytäntöönpanosta. 76<br />
Asetuksen mukaan komissio vastaa ns. yhteisönlaajuisten yrityskauppojen kilpailuvaikutusten<br />
arvioinnista. Jos yrityskauppa ylittää sulautuma-asetuksessa määritellyt liikevaihtorajat, kauppa<br />
ilmoitetaan Euroopan komissiolle, jolla on yksinomainen toimivalta tutkia se. Komissio voi puuttua<br />
yrityskauppaan, jos se olennaisesti estää tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla tai niiden<br />
merkittävällä osalla erityisesti siitä syystä, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä.<br />
Komissio voi joko estää yrityskaupan syntymisen kokonaan tai vaatia yrityksiä muuttamaan<br />
järjestelyä määräävän markkina-aseman välttämiseksi<br />
74 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/com2002_0443fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
75 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_024/l_02420040129fi00010022.pdf<br />
76 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_133/l_13320040430fi00010039.pdf<br />
56
Keskuskauppakamarin lausunto 14.2.2003<br />
Yritysjärjestelyillä on keskeinen asema kehitettäessä tehokkaasti toimivia eurooppalaisia<br />
markkinoita. Kilpailusäännöt tulee laatia siten, että ne luovat yritysten kannalta selkeät ja<br />
ennustettavat puitteet valvonnalle eivätkä ole esteenä välttämättömille rakenteellisille uudistuksille.<br />
Keskuskauppakamari suhtautuu pääosin myönteisesti komission laatimaan ehdotukseen.<br />
3 Yhtiöoikeus<br />
3.1 Yrittäjyyden vihreä kirja<br />
Komissio on antanut vihreän kirjan - Yrittäjyys Euroopassa, KOM(2003) 27 lopull., 2<strong>1.</strong><strong>1.</strong>2003. 77<br />
Vihreässä kirjassa on todettu, että Euroopan on tuettava tehokkaammin yrittäjyyspyrkimyksiä.<br />
Eurooppa tarvitsee lisää uusia ja menestyviä yrityksiä, jotka haluavat hyötyä markkinoiden<br />
avautumisesta ja ryhtyä luoviin ja innovatiivisiin liiketoimiin laajemmassa mittakaavassa.<br />
Vihreässä kirjassa komissio määrittelee yrittäjyyden ja sen, mistä se muodostuu, sekä korostaa<br />
yrittäjyyden merkitystä ja arvioi sen tilannetta Euroopassa. Siinä käsitellään Euroopan kannalta<br />
kahta avainkysymystä. Miksi eurooppalaiset perustavat niin vähän yrityksiä, vaikka suhteellisen<br />
monia eurooppalaisia ajatus kiehtoo? Miksi niin harvat yritykset kasvavat ja miksi kasvuvauhti on<br />
niin hidas?<br />
Neuvoston päätelmät, annettu 3.3.2003, yrittäjyyden ja pienyritysten edistämisestä. Neuvosto on<br />
katsonut, että vihreä kirja on lähtökohta tärkeälle, laaja-alaiselle keskustelulle yrittäjyyttä koskevan<br />
politiikan tulevaisuudesta.<br />
Parlamentti on antanut mietintönsä 23.10.2003. Se pitää vihreää kirja onnistuneena lähtökohtana<br />
laajalle keskustelulle yritystoiminnan edistämispolitiikasta Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa.<br />
E 2/2003 Valtioneuvoston selvitys komission vihreästä kirjasta "Yrittäjyys Euroopassa".<br />
3.<strong>1.</strong>1 Toimintasuunnitelma yrittäjyyden edistämiseksi<br />
Euroopan komissio julkisti 1<strong>1.</strong>2.2004 tiedonannon uudesta toimintasuunnitelmasta, jossa asetetaan<br />
tavoitteet yrittäjyyden edistämiselle Euroopassa lähivuosina, KOM(2004) 70 lopull. 78 Toimintasuunnitelmassa<br />
hahmotellaan avaintoimia viidellä strategisella aihealueella: yrittäjähengen<br />
edistäminen nuorten keskuudessa, epäonnistumiseen liittyvän leimautumisen lieventäminen, tuen<br />
tarjoaminen naisille ja etnisille vähemmistöille sekä verolakien noudattamisen ja yrityssiirtojen<br />
helpottaminen. Hyviä toimintatapoja käytetään esikuvina ja niitä levitetään koko laajentuneeseen<br />
EU:hun. Erityistä huomiota kiinnitetään pk-yritysten mielipiteiden kuuntelemiseen uutta<br />
lainsäädäntöä laadittaessa.<br />
Toimintasuunnitelmassa ehdotetut uudet toimet on tarkoitus toteuttaa yritysten ja yrittäjyyden<br />
hyväksi suunnitellussa monivuotisessa ohjelmassa, joka jatkuu vuoteen 2005 asti. Komissio aikoo<br />
myös kiinnittää tarvittavaa huomiota yrittäjyyttä edistävän toimintasuunnitelman viemiseksi eteenpäin<br />
kaikilla sellaisilla politiikan osa-alueilla, joilla on merkitystä yrittäjille.<br />
77 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/gpr/2003/com2003_0027fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
78 http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/promoting_entrepreneurship/doc/com_70_fi.pdf<br />
57
Komissio seuraa edistymistä ja raportoi siitä käynnissä olevan, pienyrityksiä koskevaan<br />
eurooppalaiseen peruskirjaan liittyvän raportoinnin lisäksi.<br />
3.2 Tietojen julkistaminen<br />
<strong>1.</strong> yhtiöoikeudellisen direktiivin muuttaminen.<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/58/EY 79 neuvoston direktiivin 68/151/ETY<br />
muuttamisesta yhtiömuodoltaan tietynlaisia yhtiöitä koskevien julkistamisvaatimusten osalta on<br />
hyväksytty 15.7.2003. EYVL nro L 221, 4.9.2003 s.13-16. Direktiivi on saatettava kansallisesti<br />
voimaan ennen 3<strong>1.</strong>12.2006.<br />
Direktiivin ansiosta yritystiedot saadaan yhä nopeammin yleisön saataville ja sillä myös<br />
yksinkertaistetaan huomattavasti yrityksille asetettuja vaatimuksia. Yritykset voivat valita,<br />
toimittavatko ne pakolliset asiakirjat ja tiedot paperilla vai sähköisesti. Asianosaiset voivat saada<br />
jäljennöksen näistä asiakirjoista ja tiedoista paperilla ja sähköisesti. Lisäksi yritykset voivat<br />
vapaaehtoisesti julkistaa asiakirjansa ja tietonsa millä tahansa yhteisön kielellä yrityksen omassa<br />
jäsenvaltiossa käytetyllä kielellä tehdyn lakisääteisen julkistamisen lisäksi parantaakseen<br />
yritystietojen saatavuutta muissa jäsenvaltioissa.<br />
3.3 Pääomayhtiöiden rajat ylittävä sulautuminen<br />
Komissio antoi 18.1<strong>1.</strong>2003 uuden direktiiviehdotuksen, jolla helpotetaan rajat ylittävien sulautumien<br />
toteutumista ja poistetaan jäsenvaltioiden lainsäädännöstä johtuvat esteet. KOM(2003) 703<br />
lopullinen. 80<br />
Direktiivi yksinkertaistaisi kaikkien osakeyhtiöiden sulautumia. Se olisi kuitenkin erityisen hyödyllinen<br />
pienten ja keskisuurten yritysten kannalta silloin, kun ne haluavat toimia useammassa kuin<br />
yhdessä jäsenvaltiossa, mutta eivät koko Euroopassa, eivätkä sen vuoksi halua toimia eurooppayhtiönä.<br />
Direktiiviehdotuksen mukaan otettaisiin käyttöön rajat ylittäviä sulautumia koskeva<br />
menettely, jolloin sulautumiin sovellettaisiin kussakin jäsenvaltiossa ”kotimaisia” yrityskeskittymiä<br />
koskevia periaatteita ja sääntöjä.<br />
Suomen osalta valmistelusta vastaavat lainsäädäntöneuvos Manne Airaksinen ja lainsäädäntöneuvos<br />
Jyrki Jauhiainen. Oikeusministeriö on laatinut tiivistelmän saaduista lausunnoista. 81<br />
U 24/2004 vp. valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle. Suomi kannattaa valtiolliset rajat ylittävien<br />
pääomayhtiöiden sulautumista koskevaa direktiivitasoista sääntelyä, joka on tarpeen sisämarkkinoiden<br />
tehostamiseksi direktiivin johdannossa ja perusteluissa mainituista syistä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 30.<strong>1.</strong>2004<br />
Keskuskauppakamari piti esitystä yhtiöoikeudellisesti myönteisenä ja yritysjärjestelyjä helpottavana<br />
ja yksinkertaistavana. Soveltamisalan tulee olla riittävän kattava, jotta myös pk-yrityksillä olisi<br />
mahdollisuudet toimintansa järjestämiseen jäsenmaiden rajojen yli. Yhteisömuotojen sääntelyssä<br />
jäsenmaiden välillä on merkittäviä eroja. Soveltamisalan selkeyttämiseksi voitaisiin direktiivin<br />
79 http://europa.eu.int/smartapi/cgi/sga_doc?smartapi!celexplus!prod!CELEXnumdoc&lg=fi&numdoc=32003L0058<br />
80 http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/pdf/2003/com2003_0703en0<strong>1.</strong>pdf<br />
81 http://www.om.fi/uploads/8z80d66vvbi.pdf<br />
58
liitteessä luetella direktiivin soveltamisalan piiriin kuuluvat oikeushenkilötyypit. Sulautumisen<br />
määritelmää olisi tarkistettava siten, että rahavastikkeen käyttö olisi sallittua.<br />
Direktiivin ongelmallisin kohta koskee työntekijöiden osallistumisjärjestelmiä. Ehdotetussa<br />
muodossaan direktiivi voi johtaa pk-yritysten kannalta raskaaseen ja kalliiseen menettelyyn.<br />
Sovellettava osallistumisjärjestelmä olisi yritysten näkökulmasta vaikeasti ennakoitavissa, jolloin<br />
eri jäsenmaiden yritysten yhdenvertainen kohtelu merkittävästi vaarantuisi.<br />
3.4 Yhtiöoikeuden modernisointi ja Corporate Governance<br />
Komissio on antanut 2<strong>1.</strong>5.2003 tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Yhtiöoikeuden<br />
uudistaminen ja omistajaohjauksen (Corporate Governance) parantaminen Euroopan unionissa –<br />
etenemissuunnitelma, KOM(2003) 284. 82<br />
Komissio katsoo, että Euroopan yhtiöoikeutta ja yrityksen johtamis- ja valvontamenettelyjä<br />
säänteleviä puitteita on nykyaikaistettava. Tähän ovat syynä mm. ilmenneet yhtiöiden tilinpitoon<br />
liittyvät skandaalit, eurooppalaisten yritysten yhä kasvava pyrkimys yhteistyöhön sisämarkkinoilla<br />
kansallisten rajojen yli, eurooppalaisten pääomamarkkinoiden jatkuva yhdentyminen, uuden tietoja<br />
viestintätekniikan kehittyminen sekä unionin laajentuminen kymmenellä jäsenvaltiolla. Tätä<br />
silmällä pitäen komissio määrittelee tärkeimmät poliittiset tavoitteet, jakaa toimet lyhyen,<br />
keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteisiin ja osoittaa, millaisia välineitä on käytettävä ja milloin.<br />
Toimintasuunnitelman pääasialliset tavoitteet ovat osakkeenomistajien oikeuksien ja ulkopuolisten<br />
suojelun vahvistaminen samoin kuin yritysten tehokkuuden ja kilpailukyvyn edistäminen.<br />
Komission ehdotukset kattavat yrityksen johtamis- ja valvontamenettelyt, pääoman säilyttämisen ja<br />
muuttamisen, konsernit ja pyramidirakenteet, yhtiöiden uudelleenjärjestelyt ja liikkuvuuden sekä<br />
yksityiset eurooppayhtiöt, eurooppaosuuskunnat ja muut EU:n tason oikeudelliset muodot.<br />
Neuvosto suhtautuu myönteisesti yhtiöoikeuden uudistamiseksi ja omistajaohjauksen parantamiseksi<br />
tehtyyn toimintasuunnitelmaan, mutta pitää tarpeellisena lisäpohdintoja siitä, onko EU:n<br />
tasolla tarvetta ottaa käyttöön uusia yhtiömuotoja jo käsiteltävänä olevien välineiden lisäksi.<br />
Komissio on julkaissut yhteenvedon konsultaation tuloksista koskien annettua tiedonantoa. 83<br />
Komissio on ryhtynyt jo joihinkin tiedoksiannossa esitettyihin toimiin ja uusia yhtiöoikeudellisia<br />
ehdotuksia on odotettavissa vuoden 2004 aikana.<br />
Euroopan parlamentti on antanut komission tiedonannosta päätöslauselman 2<strong>1.</strong>4.2004. 84<br />
E 30/2003 Valtioneuvoston selvitys komission tiedonannosta.<br />
3.4.1 Komission kuulemismenettely johdon palkkioista<br />
Komissio järjesti kuulemismenettelyn johdon palkkioita koskevasta suosituksesta. Luonnoksessa<br />
ehdotetaan muun muassa, että yhtiökokouksille annetaan valtaa päättää johtajien eduista.<br />
Yhtiökokoukset saisivat myös yksityiskohtaista tietoa palkkiojärjestelmistä. Lausunnot tuli<br />
toimittaa 12.4.2004 mennessä. Suositus on tarkoitus antaa syyskuussa 2004.<br />
82 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0284fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
83 http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/company/company/modern/governance-consult-responses_en.pdf<br />
84 http://www2.europarl.eu.int/omk/sipade2?PUBREF=-//EP//NONSGML+REPORT+A5-2004-<br />
0253+0+DOC+PDF+V0//FI&L=FI&LEVEL=2&NAV=S&LSTDOC=Y<br />
59
Keskuskauppakamarin lausunto 30.3.2004<br />
Kansainvälisen käytännön yhtenäistäminen on kannatettava tavoite. Keskuskauppakamari pitää<br />
kuitenkin tärkeänä, ettei komissio anna niin pitkälle meneviä suosituksia, että ne selkeästi ylittävät<br />
vaatimustasoltaan nykyiset edistyneimmät corporate governance –suositukset. Yhtiöiden on vaikea<br />
hyväksyä hyvästä kansainvälisestä käytännöstä poikkeavia suosituksia, eivätkä sellaiset suositukset<br />
edistä eurooppalaisten yritysten toimintaa ja niihin varojaan sijoittaneiden henkilöiden asemaa.<br />
Keskuskauppakamari pitää tärkeänä, ettei komission suosituksessa käsitellä palkkioiden määrää ja<br />
palkitsemisjärjestelmien rakennetta. Keskuskauppakamari ei kannata suosituksen ulottamista<br />
listaamattomiin yhtiöihin.<br />
Keskuskauppakamari painottaa sitä, että suositusten tulee koskea vain hallituksen ja<br />
hallintoneuvoston jäseniä sekä toimitusjohtajaa. Laajempi palkkioiden ja etuuksien julkistaminen ei<br />
ole tarpeellista ja voi toisaalta haitata yritysten toimintaa, kun esimerkiksi kilpailevat yritykset<br />
voivat käyttää tietoja hyväkseen rekrytointihankkeissaan.<br />
3.4.2 Komission kuulemismenettely yhtiön johdon riippumattomuudesta sekä johdon<br />
vastuusta ja eräistä tiedonantosäännöksistä<br />
Komissio käynnisti konsultaation 26.4.2004 yhtiön hallituksen jäsenten vastuusta antaa yhtiöistä<br />
taloudellista ja ei-taloudellista tietoa. Komission mukaan tulisi selventää hallituksen kollektiivista<br />
vastuuta yhtiön taloudellisten ja ei-taloudellisten merkittävien seikkojen tiedottamisesta. Komissio<br />
tullee ehdottamaan tilinpäätösdirektiivien muuttamista. Lausunnot konsultaatioon tuli toimittaa<br />
4.6.2004 mennessä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 3.6.2004<br />
Komission esittämät näkemykset vastaavat pitkälti HEX Oyj:n, Keskuskauppakamarin ja<br />
Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton antamaa <strong>1.</strong>7.2004 voimaan tulevaa suositusta<br />
listayhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmistä. Siten komission tuleva suositus ei tule liiemmälti<br />
vaikuttamaan Suomessa listattujen yhtiöiden toimintaan.<br />
Komission asiakirjan mukaan sellainen henkilö ei voisi olla riippumaton, joka on viimeisen viiden<br />
vuoden aikana ollut yhtiöön työ- tai toimisuhteessa. Riittävänä karenssiaikana voidaan pitää kolmea<br />
vuotta. Komission asiakirja tuntee vain yhden riippumattomuuden käsitteen, kun Suomen uusi<br />
Corporate Governance –suositus käsittelee riippumattomuutta yhtiöstä ja toisaalta<br />
riippumattomuutta yhtiön merkittävistä osakkeenomistajista. Suomen ratkaisun onnistuneisuus<br />
korostuu tutkittaessa komission asiakirjan valiokuntien jäsenten riippumattomuutta koskevia kohtia.<br />
3.5 Komission suositus pk-määritelmäksi<br />
Komissio hyväksyi 6.5.2003, suosituksen mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten<br />
määritelmästä, 2003/361/EY. 85 Virallinen lehti nro L 124, 20.5.2003 s. 36 – 4<strong>1.</strong> Uusi määritelmää<br />
tulee voimaan <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2005.<br />
Uuden määritelmän mukaan pk-yritysten henkilöstöraja pysyy 250 henkilössä, liikevaihtoraja<br />
nousee 50 miljoonaan euroon ja tasearvoraja 43 miljoonaan euroon. Pienten yritysten osalta rajat<br />
85 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_124/l_12420030520fi0036004<strong>1.</strong>pdf<br />
60
ovat 50 henkilöä sekä liikevaihdon ja taseen raja 10 miljoonaa euroa. Mikroyrityksille vastaavat<br />
rajat ovat 10 henkilö ja 2 miljoonaa euroa.<br />
3.6 Sähköinen liiketoiminta<br />
Komissio hyväksyi 27.3.2003 tiedonannon sähköistä liiketoimintaa koskevien politiikkojen<br />
mukauttamisesta muuttavassa ympäristössä, GoDigital-aloitteen opetukset ja tulevaisuuden<br />
haasteet, KOM(2003) 148. 86<br />
Euroopan komissio käynnisti vuonna 2001 GoDigital-aloitteen, jonka tavoitteena on auttaa pkyrityksiä<br />
käyttämään internetiä tehokkaammin liiketoiminnan välineenä. Komission tiedonannossa<br />
todetaan, että sähköistä kaupankäyntiä koskevien politiikkojen painopiste on siirtynyt kohti<br />
kokonaisvaltaisempaa sähköistä liiketoimintaa, johon kuuluu myös tieto- ja viestintätekniikan<br />
tuottava ja tehokas käyttö yrityksen prosesseissa. Siinä korostetaan tarvetta muuttaa politiikkoja<br />
niin, että ne vastaavat uusiin haasteisiin. Jäsenvaltioita ja alueita kehotetaan tarkistamaan pkyritysten<br />
sähköistä liiketoimintaa tukevia strategioitaan ja asettamaan niille vapaaehtoispohjalta<br />
uudet, entistä innovatiivisemmat tavoitteet Lissabonin Eurooppa-neuvostossa vahvistettua avointa<br />
politiikkojen yhteensovittamismenettelyä käyttäen.<br />
4 Teollis- ja tekijänoikeudet<br />
4.1 Yhteisön tavaramerkkiasetuksen muuttaminen<br />
Neuvosto on antanut 19.2.2004 asetuksen 422/2004 yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen EY<br />
N:o 40/94 muuttamisesta. 87 Virallinen lehti L 70 9.3.2004 s. 1-7. Asetukseen sisältyy edelleen<br />
tutkimusta koskeva 39 artikla, mutta tutkimusjärjestelmä on muutettu kansallisten virastojen osalta<br />
hakijalle vapaaehtoiseksi.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 2<strong>1.</strong>2.2003<br />
Keskuskauppakamari totesi, että järjestelmällä tavoiteltu yhden hakemuksen periaate on<br />
kannatettava. Yhteisötavaramerkin rekisteröinnin esteiden tutkimusjärjestelmän kannatettavasta<br />
perusajatuksesta huolimatta järjestelmää ei kuitenkaan ole järkevää ylläpitää, ellei sillä saavuteta<br />
riittävän luotettavaa, nopeaa ja edullista menettelyä verrattuna muihin tapoihin tavaramerkin<br />
esteiden tutkimiseksi.<br />
4.2 Yhteisön tavaramerkkijärjestelmän liittäminen tavaramerkkien kansainvälisiä<br />
rekisteröintejä koskevaan Madridin pöytäkirjaan<br />
Neuvosto hyväksyi lokakuussa 2003 Madridin pöytäkirjan ja valtuutti neuvoston puheenjohtajan<br />
tallettamaan liittymisasiakirjan WIPO:n pääjohtajan huostaan, kunnes neuvosto on toteuttanut<br />
Euroopan yhteisön Madridin pöytäkirjaan liittymisen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet.<br />
Samalla neuvosto hyväksyi Madridin pöytäkirjaan liittymisestä aiheutuvat muutokset yhteisön<br />
tavaramerkkiasetukseen. Muutokset sisällytetään asetukseen lisäämällä siihen uusi luku<br />
”Tavaramerkkien kansainvälinen rekisteröinti”. Muutokset tulevat todennäköisesti voimaan<br />
syksyllä 2004, jonka jälkeen tavaramerkkien hakijat voivat hyödyntää uutta järjestelmää.<br />
86 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0148fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
87 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_070/l_07020040309fi00010007.pdf<br />
61
Muutos mahdollistaa yhteisön tavaramerkin käyttämisen kansainvälisen rekisteröinnin perusteena.<br />
Ehdotuksen voimaantultua hakija voi hakea suoraan yhteisön tavaramerkkiä ja samalla hetkellä<br />
tavaramerkin kansainvälistä rekisteröintiä. Kansainvälisen rekisteröinnin hakija voi myös suoraan<br />
nimetä yhteisön kansainvälisen rekisteröinnin piiriin kuuluvaksi. Muutos yksinkertaistaa varsinaista<br />
hakemusmenettelyä ja antaa hakijoille myös uuden mahdollisuuden hyödyntää voimassaolevien<br />
tavaramerkkien aiemmuutta tai jätettyjen tavaramerkkihakemusten etuoikeuspäivää kansainvälisissä<br />
rekisteröinneissä.<br />
4.3 Jälleenmyyntikorvaus alkuperäisen taideteoksen luovuttamisesta<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/84/EY alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeudesta<br />
jälleenmyyntikorvaukseen annettiin 27.9.200<strong>1.</strong> Virallinen lehti L 272 13.10.2001 s. 32-36.<br />
Direktiivi myöntää taideteoksen alkuperäiselle tekijälle tai hänen perilliselleen oikeuden saada<br />
prosentuaalinen osuus hinnasta, jolla taidealan ammattilainen jälleenmyy taideteoksen. Tekijä saa<br />
jälleenmyyntihinnasta osuuden, joka on viisiportainen ja vaihtelee 0,25 prosentista 4 prosenttiin.<br />
Enimmäishinta, jonka tekijä voi saada jälleenmyyntikorvauksena, on 12.500 euroa.<br />
Jälleenmyyntikorvausta sovelletaan kaikkien sellaisten modernin taiteen tai nykytaiteen teosten<br />
myyntiin, joiden hinta ylittää 3.000 euroa.<br />
Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivissä tarkoitetut toimenpiteet osaksi kansallista<br />
lainsäädäntöään <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2006 mennessä.<br />
4.4 Yhteisöpatentti<br />
Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista KOM(2000) 412 lopull, <strong>1.</strong>8.2000. 88<br />
Asetuksen tarkoituksena on luoda helppokäyttöinen, edullinen ja oikeudellisesti luotettava<br />
eurooppalainen patenttijärjestelmä. Se poistaisi kansallisen patenttisuojan alueellisuutta, joka<br />
saattaa vääristää kilpailua. Se soveltuisi erityisen hyvin patentein suojattujen tavaroiden vapaan<br />
liikkuvuuden takaamiseen ja tarjoaisi yrityksille mahdollisuuden mukauttaa tuotteidensa tuotanto ja<br />
jakelu Euroopan mittakaavaan.<br />
Poliittinen yksimielisyys saavutettiin kilpailukykyneuvostossa 3.3.2003. Yhteisöpatenttia haettaisiin<br />
EPO:lta, joka suorittaisi uutuustutkimuksen. Kansallisten virastojen rooli olisi tukea EPO:n<br />
toimintaa. Ehdotuksen mukaan perustettaisiin keskitetty immateriaalioikeustuomioistuin, joka käsittelisi<br />
muun muassa yhteisöpatentista aiheutuvat loukkaus- ja mitättömyyskanteet vastaajan kielellä.<br />
Asiaa on käsitelty neuvostossa viimeksi toukokuussa 2004, jolloin neuvosto ei löytänyt asiaan<br />
ratkaisua ja ehdotuksen jatkokäsittely on auki. Keskustelua on käyty erityisesti kansallisten<br />
patenttivirastojen asemasta, kielistä, patenttituomioistuimesta ja yhteisöpatentin suhteesta Euroopan<br />
patenttisopimukseen.<br />
Lakivaliokunnan lausunto LaVL 8/2002 vp, valmistunut 17.5.2002. Vastuuhenkilö kauppa- ja<br />
teollisuusministeriössä on vanhempi hallitussihteeri Minna Tukiainen.<br />
88 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2000/fi_500PC0412.pdf<br />
62
4.5 Tietokoneohjelmien patentointi<br />
Ehdotus direktiiviksi tietokoneella toteutettujen keksintöjen patentoitavuudesta KOM(2002) 92<br />
lopull., 20.2.2002. 89 Ehdotuksen tarkoituksena on saada oikeudellinen epävarmuus loppumaan ja<br />
poistaa erilaisista käytännöistä johtuvat kaupan esteet sisämarkkinoilla, jolloin Euroopan<br />
patenttivirasto tai kansalliset patenttivirastot voivat patentoida tietokoneella toteutetut keksinnöt<br />
kuitenkin siten, että yksityiskohtaiset säännökset vaihtelevat jäsenvaltioittain.<br />
Direktiiviehdotus yhtenäistäisi ohjelmistojen patentointia koskevan oikeustilanteen Euroopassa.<br />
Aiheesta järjestettiin kuulemistilaisuus kauppa- ja teollisuusministeriössä 2<strong>1.</strong>5.2002.<br />
Neuvosto saavutti direktiiviehdotuksesta poliittisen yhteisymmärryksen yhteiseksi kannaksi<br />
18.5.2004. Ehdotusta käsitellään seuraavan kerran Euroopan parlamentissa syksyllä.<br />
U 45/2002 Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle 5.9.2002. Valmistelusta vastaa Suomen osalta<br />
vanhempi hallitussihteeri Minna Tukiainen.<br />
4.6 Tuoteväärennökset ja muut laittomat kopiot<br />
Komission ehdotus direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen<br />
tähtäävistä toimenpiteistä ja menettelyistä KOM(2003) 46 lopullinen, 30.<strong>1.</strong>2003. 90 Ehdotetun<br />
direktiivin tavoitteena on yhdenmukaistaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista koskevat<br />
kansalliset säännökset sekä määrittää yleiset puitteet toimivaltaisten viranomaisten yhteistyölle.<br />
Ehdotuksen tärkein tavoite on asettaa pelotekeinoksi tehokkaat ja oikeasuhtaiset seuraamukset<br />
teollis- ja tekijänoikeuden vakavasta loukkauksesta.<br />
Neuvosto on hyväksynyt 26.4.2004 ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyvaiheessa.<br />
Valmistelusta Suomen osalta vastaa vanhempi hallitussihteeri Minna Tukiainen.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 14.5.2004<br />
Keskuskauppakamari totesi, että direktiiviehdotuksen tavoite on hyvä. Tavaroiden väärentämisen ja<br />
laittoman valmistamisen torjuntaa tulee tehostaa. Kaikki direktiiviehdotuksessa esitetyt perustelut<br />
yhtenäistämistarpeelle ovat merkittäviä. Erityisesti eurooppalaisten yritysten innovaatiotoiminnan ja<br />
kilpailukyvyn edistäminen on tavoite, josta on pidettävä tiukasti kiinni. Hyvääkin asiaa edistettäessä<br />
on kuitenkin muistettava, että toimenpiteitä ei pidä liioitella. Tässä tapauksessa osa esityksen<br />
yksityiskohdista sisältää suomalaiselle lainsäädölle vieraita ajatuksia.<br />
4.7 Tuoteväärennösasetuksen muuttaminen<br />
Neuvoston asetus (EY) N:o 1383/2003, annettu 22.7.2003, tulliviranomaisten toimenpiteistä<br />
epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja<br />
tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä. Virallinen lehti nro<br />
L 196, 2.8.2003 s. 7-14 ja se tulee sovellettavaksi <strong>1.</strong>7.2004. 91<br />
89 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/fi_502PC0092.pdf<br />
90 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2003/com2003_0046fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
91 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_196/l_19620030802fi00070014.pdf<br />
63
Asetuksen tarkoituksena on vastustaa sellaisten tavaroiden kauppaa, jotka loukkaavat teollis- ja<br />
tekijänoikeuksia, ja samalla kunnioittaa lainmukaisen kaupan vapautta. Asetuksessa säädetään<br />
edellytyksistä ja toimenpiteistä, joihin tulliviranomaisten on ryhdyttävä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan<br />
tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä kun niiden on todettu loukkaavan näitä oikeuksia.<br />
5 Työoikeudet<br />
5.1 Kansallinen tiedottaminen ja kuuleminen<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY, annettu 1<strong>1.</strong>3.2002, työntekijöille<br />
tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä - Luonnos<br />
työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi<br />
julistukseksi. Virallinen lehti nro L 80, 23.3.2002 s. 29–34. 92 Direktiivi on saatettava kansallisesti<br />
voimaan 23.3.2005 mennessä.<br />
Direktiivi sääntelee työntekijöiden oikeutta saada tietoja yrityksen kehityksestä ja taloudellisesta<br />
tilanteesta. Henkilöstöllä on lisäksi oikeus saada tietoa ja tulla kuulluksi työllisyystilanteesta ja<br />
työllisyyden todennäköisestä kehityksestä sekä tähän liittyvistä mahdollisista ennakoivista<br />
toimenpiteistä, erityisesti jos toimenpiteet uhkaavat työllisyyttä.<br />
5.2 Vuokratyöntekijät<br />
Ehdotus direktiiviksi vuokratyöntekijöiden työehdoista KOM(2002) 149 lopull., 20.3.2002. 93<br />
Muutettu direktiiviehdotus vuokratyöntekijöiden työehdoista KOM(2002) 701 lopull., 28.1<strong>1.</strong>2002. 94<br />
Direktiivin tarkoituksena on parantaa vuokratyön laatua takaamalla syrjimättömyyden periaatteen<br />
noudattaminen vuokratyöntekijöihin nähden sekä luoda vuokratyövoiman käytölle asianmukaiset<br />
puitteet työmarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja työllisyyden edistämiseksi.<br />
Neuvostossa on vallinnut laaja yhteisymmärrys vuokratyöntekijöiden työehtoja koskevan<br />
direktiivin tarpeellisuudesta. Koska kuitenkin valtuuskuntien näkemykset lainsäädännöstä,<br />
sääntelytarpeesta, työmarkkinaosapuolten tehtävästä sekä vuokratyön suhteellisesta merkityksestä ja<br />
erityispiirteistä jäsenvaltioissa poikkesivat toisistaan, keskustelua on jatkettava tasapainoiseen<br />
poliittiseen välitysratkaisuun pääsemiseksi.<br />
Asiaa käsiteltiin neuvostossa 3.6.2003, mutta todettiin, että perustavaa laatua olevien näkemyserojen<br />
vuoksi neuvosto ei voinut päästä poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteisestä kannasta.<br />
Valmistelusta Suomen osalta vastaa vanhempi hallitussihteeri Päivi Kantanen.<br />
92 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2002/l_080/l_08020020323fi00290033.pdf<br />
93 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/fi_502PC0149.pdf<br />
94 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/com2002_0701fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
64
6 Ympäristö<br />
6.1 Ympäristövahingot<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY, ympäristövastuusta ympäristövahinkojen<br />
ehkäisemisen ja korjaamisen osalta annettiin 2<strong>1.</strong>4.2004. Virallinen lehti L 143 30.4.2004, s.<br />
56-75. Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi kansallisesti voimaan 30.4.2007 mennessä.<br />
Direktiivillä luodaan aiheuttamisperiaatteeseen perustuva ympäristövastuujärjestelmä ympäristövahinkojen<br />
estämiseksi ja korjaamiseksi.<br />
6.2 Jätteet<br />
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/12/EY pakkauksista ja pakkausjätteestä annetun<br />
direktiivin 94/62/EY muuttamisesta annettiin 1<strong>1.</strong>2.2004. Virallinen lehti L 47 18.2.2004, s. 26-32.<br />
Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi kansallisesti voimaan 18.8.2005 mennessä.<br />
6.3 Jätteiden synnyn ehkäiseminen<br />
Komission antoi 27.5.2003 tiedonannon - Kohti jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen<br />
teemakohtaista strategiaa, KOM(2003) 301 lopullinen. 95<br />
Tiedonannolla käynnistetään kuulemismenettely EU:n tulevasta politiikasta. Siinä kehotetaan<br />
sidosryhmiä kommentoimaan tiedonannossa esitettyjä vaihtoehtoisia poliittisia linjauksia.<br />
6.4 Energian loppukäytön tehokkuus ja energiapalvelut<br />
Komissio on hyväksynyt 10.12.2003 ehdotuksen direktiiviksi energian loppukäytön tehokkuudesta<br />
ja energiapalveluista, KOM(2003) 739 lopullinen. 96<br />
Komissio yksilöi tarvittavat tavoitteet, mekanismit sekä taloudelliset, institutionaaliset ja<br />
oikeudelliset kehykset olemassa olevien kaupan esteiden ja puutteiden poistamiseksi energian<br />
tehokkaan loppukäytön tieltä. Se ehdottaa jäsenvaltioille velvoitteita; mm. vuotuisen energiansäästötavoitteen<br />
vahvistaminen ja noudattaminen, energian loppukäytön tehokkuuden edistäminen,<br />
tiettyjen vaatimusten asettaminen energian jakelua ja vähittäismyyntiä harjoittavien yritysten<br />
osallistumiselle energiapalvelumarkkinoille sekä sen varmistaminen, että energiapalveluja ja<br />
energiatehokkuustoimia tarjotaan vaatimukset täyttäville asiakkaille, energiapalvelujen tarjoajia<br />
varten on asianmukaisia pätevyys-, akkreditointi- ja/tai sertifiointijärjestelmiä, käytettävissä on<br />
energiansäästöön liittyviä rahoitusvälineitä, tariffirakenteet eivät edistä energiankulutuksen<br />
lisäämistä ja että käytössä on riittävästi tietoja sisältävä energiankulutuksen mittaaminen ja laskutus.<br />
Suomessa asian valmistelusta vastaa kauppa- ja teollisuusministeriössä Heikki Väisänen.<br />
95 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0301fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
96 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2003/com2003_0739fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
65
6.5 Kestävän kehityksen teknologioiden edistäminen<br />
Komissio antoi 28.<strong>1.</strong>2004 tiedonannon: Kestävän kehityksen teknologioiden edistäminen: Ympäristöteknologioita<br />
koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma, KOM(2004) 38 lopullinen. 97<br />
Komissio esittää Lissabonin strategian ja kestävän kehityksen strategian puitteissa<br />
toimintasuunnitelman, jossa pyritään hyödyntämään ympäristöteknologioiden mahdollisuuksia<br />
vähentää luonnonvaroihin kohdistuvia paineita, parantamaan Euroopan kansalaisten elämänlaatua ja<br />
edistämään talouskasvua. Sillä on kolme tavoitetta: poistaa jäljellä olevat esteet, jotta voitaisiin<br />
hyödyntää ympäristöteknologian kaikki mahdollisuudet suojella ympäristöä ja samalla edistää<br />
kilpailukykyä sekä talouskasvua, varmistaa, että EU toimii tulevina vuosina edelläkävijänä<br />
ympäristöteknologian kehittämisessä ja soveltamisessa, sekä saada kaikki sidosryhmät tukemaan<br />
näitä tavoitteita.<br />
E 7/2004 Valtioneuvoston selvitys komission tiedonannosta.<br />
6.6 Yhdennetty tuotepolitiikka<br />
Komissio antoi 18.6.2003 tiedonannon, Yhdennetty tuotepolitiikka, Elinkaariajattelu politiikan<br />
perustana, neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(2003) 302 lopullinen. 98 Tavoitteena on<br />
vähentää tuotteiden ympäristövaikutuksia tuotteiden koko elinkaaren aikana. Edistyäkseen tämän<br />
politiikan täytäntöönpanossa komissio keskittyy seuraaviin toimiin: otetaan kaikki asianosaiset<br />
mukaan käytännössä, luodaan asianmukainen taloudellinen ja oikeudellinen kehys ja edistetään<br />
tutkimusta.<br />
Neuvosto on suhtautunut myönteisesti annettuun tiedonantoon. Euroopan parlamentti on antanut<br />
asiasta päätöslauselman 2<strong>1.</strong>4.2004. 99<br />
E 36/2003 Valtioneuvoston selvitys komission tiedonannosta.<br />
7 Kirjanpito ja tilintarkastus<br />
7.1 EU:n tilintarkastuskomiteasta tilintarkastusasioita käsittelevä toimielin<br />
EU:n tilintarkastuskomitea (Committee on Auditing) perustettiin toukokuussa 1998 komission<br />
julkaisemalla tiedonannolla ”Lakisääteinen tilintarkastus Euroopan unionissa: Tie eteenpäin.” 100<br />
Tilintarkastuskomitea on viime aikoina käsittelyt tilintarkastusta koskevan kahdeksannen<br />
yhtiöoikeudellisen direktiivin uudistamista, tilintarkastuksen laadunvarmistusta, tilintarkastajan<br />
riippumattomuudesta antamien suositusten täytäntöönpanoa, ISA-standardien käyttöä<br />
tilintarkastuksen harmonisoimisen välineenä, tilintarkastusalan julkisen valvonnan tunnuspiirteitä ja<br />
USA:n uuden valvontalainsäädännön Sarbanes-Oxley Act:iin perustuvaa tilintarkastustoimistojen<br />
rekisteröitymisvelvoitetta PCAOB:ssä (Public Company Accounting Oversight Board).<br />
97 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2004/com2004_0038fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
98 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0302fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
99 http://www2.europarl.eu.int/omk/sipade2?PUBREF=-//EP//TEXT+REPORT+A5-2004-0261+0+NOT+XML+V0//FI<br />
100 http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/company/audit/news/auditfi.pdf<br />
66
7.2 Komission tiedonanto tilintarkastuksen kehittämislinjoista<br />
EU-komissio antoi 2<strong>1.</strong>5.2003 tiedonannon, joka sisältää strategiset linjaukset ja toimintasuunnitelman<br />
tilintarkastuksen sääntelyn kehittämisestä EU:ssa. 101 Tiedonanto on julkaistu samanaikaisesti<br />
yhtiöoikeutta ja Corporate Governance –kysymyksiä käsittelevän tiedonannon kanssa.<br />
Tilintarkastusta koskevan tiedonannon tavoitteena on suojella sijoittajia ja parantaa luottamusta<br />
pääomamarkkinoita kohtaan. Ajatuksena on, että tilintarkastuksen laatua parantamalla ja<br />
yhdenmukaistamalla voidaan varmistaa tilinpäätöstietojen luotettavuutta. Muutoksia tekemällä<br />
voidaan komission mielestä ehkäistä mahdollisuuksia Enronin tyyppisen tapausten esiintymiseen<br />
Euroopassa.<br />
EU:n komission tuoreet ehdotukset sisältävät keskipitkän ja pitkän tähtäimen tavoitteita. Komission<br />
mielestä on ensisijaista vahvistaa tilintarkastuksen julkista valvontaa sekä jäsenvaltioiden että EU:n<br />
tasolla. Valvonnan kehittämiseen kuuluu kansallisten valvontaviranomaisten yhteistyö ja<br />
sanktiojärjestelmän harmonisointi.<br />
Kansainvälisten ISA-tilintarkastusstandardien (International Standards on Auditing) käyttöön<br />
ottaminen on tärkeä toimenpide, jolla harmonisoidaan tilintarkastuksen sisältöä Europassa. Sen<br />
lisäksi on komission mielestä perustettava erityinen sääntely- ja valvontaelin (EU Regulatory<br />
Committee on Auding) täydentämään lainsäädäntöä ja edistämään sitovien säädösten käyttöön<br />
ottamista. Komissio haluaa myös kehittää eurooppalaisia tilintarkastusmarkkinoita lisäämällä<br />
tilintarkastusyritysten vapaata liikkuvuutta sekä muuttaa tilintarkastajien hyväksymistä koskevaa<br />
neuvoston kahdeksatta yhtiöoikeudellista direktiiviä. Corporate Governance –sääntelyn alueella<br />
komissio pitää tärkeänä vahvistaa yritysten tilintarkastusvaliokuntien (audit committee) asemaa.<br />
Tilintarkastajan yhteistyön kehittämistä yrityksen tilintarkastusvaliokunnan ja yrityksen sisäisen<br />
valvonnan kanssa on selvitettävä. Komissio lupaa selvittää lisää myös tilintarkastajan<br />
korvausvastuuta koskevan sääntelyn vaikutuksia.<br />
7.3 Komission ehdotus uudeksi lakisääteistä tilintarkastusta koskevaksi kahdeksanneksi<br />
yhtiöoikeudelliseksi direktiiviksi<br />
Komissio julkaisi 16.3.2004 ehdotuksen lakisääteistä tilintarkastusta koskevaksi direktiiviksi 102 .<br />
Uuden tilintarkastusdirektiivin tarkoituksena on komission julkaiseman tiedotteen mukaan saada<br />
sijoittajat ja muut intressiryhmät luottamaan tarkastettujen tilinpäätösten paikkansapitävyyteen.<br />
Komission ehdotuksen käsittely on aloitettu ministerineuvoston työryhmässä ja jäsenvaltioiden<br />
kannat muodostetaan lähiaikoina. Komission ajatuksena on korvata ehdotuksella vuonna 1984<br />
annettu 8. yhtiöoikeudellinen direktiivi (84/253/ETY). Direktiiviehdotus on huomattavasti laajempi<br />
kuin nykyinen direktiivi.<br />
Direktiiviehdotus tarkentaa tilintarkastajien hyväksymisvaatimuksia, tilintarkastajien velvollisuuksia,<br />
riippumattomuutta ja etiikkaa. Ehdotuksessa korostetaan ulkopuolisen laadunvarmistuksen ja<br />
julkisen valvonnan merkitystä. Ehdotus pyrkii luomaan pohjaa tehokkaalle ja tasapainoiselle<br />
kansainväliselle yhteistyölle EU:n sääntelijöiden ja kolmansien maiden sääntelijöiden välillä, kuten<br />
US Public Company Accounting Oversight Board:n (PCAOB:n) kanssa.<br />
101 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/c_236/c_23620031002fi00020013.pdf<br />
102 Euroopan yhteisöjen komission ehdotus (8.3.2004) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tilinpäätösten ja<br />
konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta sekä direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY<br />
muuttamisesta. Ks. http://europa.eu.int/comm/internal_market/auditing/index_en.htm<br />
67
EU:n komission ehdotusta on alustavissa kommenteissa pidetty suurelta osin tarpeellisena, mutta<br />
osittain sen yksityiskohtaisuutta on kritisoitu. Monet asiat olisi parempi jättää jäsenvaltioiden<br />
ratkaistavaksi kansallisella tasolla. Eniten ristiriitaisia ajatuksia herättävät komission ehdotukset<br />
”yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen” (listatut yhtiöt, pankit ja vakuutusyhtiöt)<br />
erityissääntelystä, kuten siitä, että näissä yhteisöissä olisi aina oltava pakollinen<br />
tilinrkastusvaliokunta. Corporate governance –tyyppiset säännöt soveltuisivat useiden käytettyjen<br />
puheenvuorojen mukaan paremmin itsesääntelynormeihin, kuten Suomessa vuoden 2003 lopulla<br />
valmistuneeseen, Keskuskauppakamarin, Teollisuuden ja Työnantajien ja HEX Oyj:n suositukseen<br />
listayhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmistä.<br />
Komission julkaiseman tiedotteen mukaan tavoitteena on, että Euroopan parlamentti ja neuvosto<br />
voisivat vahvistaa tilintarkastusdirektiivin vuoden 2005 puoliväliin mennessä. Tämän jälkeen jäsenvaltioilla<br />
olisi 18 kuukautta aikaa panna se täytäntöön, toisin sanoen vuoden 2006 loppuun. Jos<br />
direktiivi toteutuu ehdotetussa muodossa, useimmat säännökset olisi Suomessa pantava täytäntöön<br />
tilintarkastuslakia muuttamalla. Useat direktiivin sisältämät ehdotukset vastaavat jo nykyisen tilintarkastuslain<br />
säännöksiä ja osa ehdotuksista vastaa syksyllä 2003 raporttinsa jättäneen<br />
Tilintarkastuslakityöryhmän ehdotuksia, joiden jatkovalmistelu on käynnissä KTM:ssä.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 26.4.2004<br />
Keskuskauppakamari pitää direktiiviä yhtenä oikeana välineenä tilintarkastuslainsäädännön<br />
kehittämiseksi EU:ssa. Direktiivillä voidaan edistää sisämarkkinoiden toimivuutta ja parantaa EU:n<br />
neuvotteluasemaa suhteessa USA:han. Viimeaikaiset tilinpäätösskandaalit USA:ssa ja Euroopassa<br />
antavat vauhtia tilintarkastussääntelyn kehittämiseen.<br />
Direktiivin johdannosta voi olla perusteltua vähentää viittauksia viimeaikaisiin tilinpäätösskandaaleihin,<br />
sillä direktiivi annetaan seuraavia 20–30 vuotta silmällä pitäen. Tilintarkastuksen<br />
sääntelyssä ja kehittämisessä on kysymys paljon muustakin kuin reagoimisesta yksittäisiin skandaaleihin.<br />
Poikkeuksellisten tapahtumien nostattamien muutostarpeiden vuoksi on yleensä oltava varovaisia<br />
ja harkitsevia, jotta mahdolliset ylilyönnit vältetään. Keskuskauppakamarin mielestä<br />
pääpainon tulee olla tilintarkastuksen laatua aidosti edistävissä toimenpiteissä.<br />
EU:n komission 16.3.2004 julkaisema ehdotus uudeksi tilintarkastusdirektiiviksi on pääosin<br />
kannatettava. Käytettyihin termeihin, lukujen otsikoihin ja säännösten sisältöön on tehtävä vielä<br />
tarpeelliset korjaukset, poistot ja tarkennukset.<br />
Tilintarkastajien rekisteröintiä ja valvovien viranomaisten välistä yhteistyötä koskevilta osin<br />
direktiiviehdotus on liian yksityiskohtainen ja byrokraattinen. On vaikea ymmärtää, miksi eri<br />
maiden viranomaisten välisestä yhteistyöstä on otettava säännökset direktiiviin ja mahdollisesti<br />
myöhemmin kansalliseen lakiin. Yhteistyö voidaan tarvittaessa järjestää käytännön tarpeiden<br />
mukaisesti. Joiltakin osin kansalliset salassapito- ja tietosuojasäännökset tulevat rajoittamaan<br />
tietojenvaihtoa viranomaisten välillä yli rajojen, mutta tarpeet tehokkaan yhteistyön järjestämiseksi<br />
on selvitettävä ja löydettävä käytännön ratkaisut myös tulevaa kehitystä ennakoiden.<br />
Yhtiöoikeudelliset asiat, kuten tilintarkastajan nimittäminen, sekä yritysten hyvää hallintoa<br />
(corporate governance) koskevat asiat on kokonaan poistettava direktiivistä. Sääntelyssä<br />
jäsenvaltiolle on jätettävä riittävästi liikkumatilaa tilintarkastajien hyväksymisen ja valvonnan<br />
organisoimiseksi tarkoituksenmukaisella tavalla. Myös kustannustehokkuus on tärkeä näkökohta.<br />
68
7.4 IAS-/IFRS-standardien hyväksyntä<br />
Sääntelykomitea (Accounting Regulatory Committee, ARC) hyväksyi heinäkuussa 2003 voimassa<br />
olevat IAS-standardit ja niiden SIC tulkinnat, lukuun ottamatta standardeja 32 ja 39. EU:n komissio<br />
on vahvistanut 29.9.2003 asetuksen, jolla hyväksytyt standardit otetaan käyttöön EU:ssa. 103<br />
Sääntelykomitea hyväksyi helmikuussa 2004 IFRS 1:n korvaamaan aikaisemmin hyväksytyn SIC-<br />
8:n helpottaakseen siirtymistä IAS/IFRS:ään. EU:n komissio on vahvistanut 6.4.2004 asetuksen,<br />
(EY) N:o 707/2004 104 , jolla hyväksytty IFRS 1-standardi otetaan käyttöön EU:ssa.<br />
8 Muut hankkeet<br />
8.1 Komission vihreä kirja julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksista sekä julkisia<br />
hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevasta yhteisön oikeudesta<br />
Komission 30.4.2004 julkaisema vihreä kirja koskee kysymyksiä, jotka liittyvät julkisten<br />
hankintojen ja muun yhteisöoikeuden soveltamiseen julkisen ja yksityisen sektorin<br />
yhteistyösopimuksissa. Vihreässä kirjassa käsitellään mm. miten julkisia hankintoja ja käyttösopimuksia<br />
koskevia säännöksiä tulisi soveltaa yksityisen kumppanin valinnassa, kumppanuussopimusten<br />
sisällöstä päätettäessä, julkisen ja yksityisen sektorin yhteisten yritysten perustamisessa<br />
sekä julkisten yritysten siirtämisessä yksityisten yritysten valvontaan. KOM(2004) 327 lopull. 105<br />
Komissio haluaa käynnistää vihreällä kirjalla kuulemisen, jossa pyritään selvittämään<br />
jäsenvaltioissa käytössä olevia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusjärjestelyjä sekä<br />
kartoittamaan yhteisölainsäädännön kehittämistarpeita.<br />
Suomen kannanmuodostus vihreään kirjaan on kesken. Huomiot ja ehdotuksen tulee toimittaa<br />
komissiolle 30.7.2004 mennessä.<br />
E 45/2004 Valtioneuvoston selvitys Euroopan komission tiedonannosta. Suomessa asian<br />
valmistelusta vastaavat kauppa- ja teollisuusministeriössä hallitussihteeri Eija Kontuniemi ja tutkija<br />
Tarja Aarla.<br />
8.2 Eurooppalainen maksusuoritusmääräysmenettely<br />
Komissio on antanut 19.3.2004 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi<br />
eurooppalaiseksi maksusuoritusmääräysmenettelyksi, KOM(2004) 173 lopull. 106 Asetuksella<br />
otettaisiin käyttöön eurooppalainen maksusuoritusmääräysmenettely sellaisten summaltaan<br />
määriteltyjen riitauttamattomien rahavaateiden perimistä varten, jotka ovat erääntyneet siihen<br />
mennessä kun asiaa koskeva hakemus tehdään. Asetus olisi tarkoitus tulla voimaan <strong>1.</strong><strong>1.</strong>2006.<br />
103 http://europa.eu.int/comm/internal_market/accounting/ias/2003-07-ias-endorsed_en.htm<br />
104 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2004/l_111/l_11120040417fi00030017.pdf<br />
105 http://europa.eu.int/comm/internal_market/publicprocurement/docs/ppp/greenpaper/com-2004-327_fi.pdf<br />
106 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2004/com2004_0173fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
69
8.3 Verotus<br />
8.3.1 Arvonlisästrategian painopistealueet<br />
Komissio on antanut 20.10.2003 tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan<br />
talous- ja sosiaalikomitealle: Arvonlisäverostrategian painopistealueet: nykyinen tilanne ja ajan<br />
tasalle saattaminen. 107 KOM(2003) 614.<br />
Komissio antoi kesäkuussa 2000 tiedonannon, jossa se esitteli strategisen ohjelmansa<br />
sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toimivuuden parantamiseksi, KOM(2000) 348<br />
lopullinen. 108 Strategiaan sisältyi käytännönläheinen toimintaohjelma, jossa keskitytään neljään<br />
keskeiseen tavoitteeseen eli nykyisten sääntöjen yksinkertaistamiseen ja nykyaikaistamiseen,<br />
voimassa olevien säännösten soveltamiseen nykyistä yhtenäisemmin ja uudenlaiseen hallinnolliseen<br />
yhteistyöhön. Strategia käynnistettiin, koska jäsenvaltioiden vastahakoisuus huomioiden pidettiin<br />
varsin epätodennäköisenä, että siirtyminen alkuperäjäsenvaltiossa toimitettavaan verotukseen<br />
perustuvaan yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään edistyisi lähitulevaisuudessa merkittävästi.<br />
Uudessa tiedonannossa on tarkoitus tarkastella saavutettua edistystä ensimmäisen kerran. Lisäksi<br />
tiedonannossa esitellään uusia toimintaohjelmaan liittyviä aloitteita, joita komission on tarkoitus<br />
tehdä lähivuosina, sekä esitetään suuntaviivoja tuleville toimille. Lopuksi pohditaan, minkälainen<br />
arvonlisäverojärjestelmä sopisi parhaiten 25 jäsenvaltion muodostamille sisämarkkinoille.<br />
8.3.2 Yhteisöverotus<br />
Komission tiedoksianto yhteisöverotuksesta: kohti sisämarkkinoita ilman veroesteitä. KOM(2001)<br />
582 lopull.<br />
Komissio antoi 23.10.2001 neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle<br />
yhtiöverotusta koskevan tiedonannon. Tiedonantoon sisältyvässä yritysverotutkimuksessa on<br />
selvitetty tosiasiallisia yritysveroasteita 15 jäsenvaltiossa. Havaintona oli, että efektiiviset<br />
yritysveroasteet poikkeavat maasta toiseen huomattavan paljon. Suurin syy poikkeamiin oli<br />
legaalisten verokantojen suuret erot. Toisena selvityskohteena oli sisämarkkinoiden veroesteiden<br />
kartoitus ja toimenpidesuositukset niiden poistamiseksi.<br />
Tiedonannon jälkeen prosessi on jatkunut mm. keskusteluilla jäsenvaltioiden ja eri eturyhmien<br />
kesken. Myös yritysjärjestelydirektiiveihin on esitetty joitakin muutoksia.<br />
Tietoja asioiden käsittelyvaiheesta löytyy internet-osoitteesta<br />
http://www.europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/company_tax/index.htm.<br />
8.4 Vaihtoehtoiset riidanratkaisumenettelyt<br />
Komission vihreä kirja vaihtoehtoisista riidanratkaisumenettelyistä siviili- ja kauppaoikeudellisissa<br />
asioissa, KOM(2002) 196 lopull. 109<br />
107 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0614fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
108 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2000/com2000_0348fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
109 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/gpr/2002/com2002_0196fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
70
ADR-menettelyjen (Alternative Dispute Resolution) suosio on lisääntynyt EU:n jäsenmaissa ja<br />
niiden käyttöä halutaan edistää sekä luoda mahdollisimman suotuisat olosuhteet menettelyjen<br />
laadun varmistamiseksi. Vihreän kirjan tarkoituksena on tehdä ADR-menettely tunnetuksi eri<br />
tahoille. Lisäksi sen tarkoitus on koota eri tahoilta tietoa vihreässä kirjassa esitettyihin ADR:ää<br />
koskeviin kysymyksiin, jotta komissio voisi määritellä suuntaviivat toimintamalleille, jota se aikoo<br />
totetuttaa lähivuosina lainsäädäntöön ja käytännön toimiin liittyvien aloitteiden edistäjänä.<br />
Vihreässä kirjassa esitetyt kysymykset koskevat muun muassa ADR-menettelyjen soveltamista<br />
koskevia lausekkeita sekä luottamuksellisuuden vaatimusta.<br />
Oikeusministeriö järjesti asiasta kuulemistilaisuuden 2.9.2002. Komission konsultaatio vihreästä<br />
kirjasta päättyi 15.10.2002. Lausunnoista muodostettu tiivistelmä on julkaistu. 110<br />
Oikeudellisten- ja sisäasiamarkkinoiden valiokunta käsitteli komission vihreää kirjaa ja 20.2.2003<br />
pidetyssä kokouksessa se hyväksyi päätöslauselmaesityksen yksimielisesti.<br />
E 62/2002 Valtioneuvoston selvitys vihreästä kirjasta.<br />
8.5 Yritysten sosiaalinen vastuu<br />
Neuvosto hyväksyi 6.2.2003 päätöslauselman yritysten sosiaalisesta vastuusta jatkotoimena<br />
komission tiedonannolle yritysten sosiaalisesta vastuusta KOM(2002) 347 111 ja komission vuonna<br />
2001 julkaisemalle vihreälle kirjalle yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden<br />
edistämisestä KOM(2001) 366 lopull. 112<br />
Päätöslauselmassa korostetaan, että yritysten sosiaalista vastuuta edistävän strategian olisi perustuttava<br />
muun muassa sen vapaaehtoisen luonteen tunnustamiseen, uskottavuuteen ja avoimuuteen sekä<br />
huomion kiinnittämiseen pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeisiin ja ominaispiirteisiin.<br />
Päätöslauselmassa pidetään lisäksi tervetulleena yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevän<br />
sidosryhmien välisen foorumin käynnistämistä EU:n tasolla ja kehotetaan tulevia puheenjohtajavaltioita<br />
huolehtimaan siitä, että neuvosto osallistuu jatkossakin tämän foorumin työskentelyyn.<br />
Euroopan parlamentti on antanut 13.5.2003 päätöslauselman komission tiedonannosta. Parlamentti<br />
pitää myönteisenä yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevän foorumin perustamista ja katsoo, että<br />
vapaaehtoisella pohjalla toimivan foorumin on käsiteltävä myös lainsäädännöllisiä kannustimia<br />
mm. ympäristöalalla. Parlamentti korostaa, että foorumin työssä on erityisesti otettava huomioon<br />
pk-yritysten tarpeet ja luonne, tuettava naisten yrittäjyyttä ja osallistumista vuoropuheluun ja<br />
päätöksentekoon yritysten sosiaalisen ja ympäristöä koskevan vastuuntunnon vahvistamiseksi.<br />
8.6 Vastuullinen yrittäjyys<br />
Vastuullinen yrittäjyys ja pk-yritykset -projekti on keskittynyt tietojen keräämiseen siitä, mitä pkyritykset<br />
tekevät sosiaalisen vastuun ja ympäristövastuun asioissa. Tarkoituksena on ollut kerätä myös<br />
hyviä käytänteitä. Projektin apuna on ollut asiantuntijoita sekä jäsenmaista että hakijamaista. Projektin<br />
rahoittajana ja koordinoijana toimi komission yritystoiminnan pääosasto. Projekti päättyi kesällä 2003.<br />
110 http://europa.eu.int/comm/justice_home/ejn/adr/adr_ec_en.pdf<br />
111 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2002/com2002_0347fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
112 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/gpr/2001/com2001_0366fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
71
Projektin tulokset on luettavissa Responsible Entrepreneurship brochure –nimisestä esitteestä, joka<br />
julkaistiin 19.1<strong>1.</strong>2003. 113<br />
8.7 EU:n puitepäätös lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla<br />
Neuvoston puitepäätös lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla tehtiin 22.7.2003,<br />
2003/568/YOS. Virallinen lehti no L 192, 3<strong>1.</strong>7.2003 s. 54-56. 114 Jäsenvaltioiden on toteutettava<br />
tarvittavat toimenpiteet 22.7.2005 mennessä.<br />
Tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä yksityisen sektorin lainsäädännön alalla<br />
vahvistamalla vähimmäissäännökset sille, mitä jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä on<br />
pidettävä rangaistavina lahjusrikoksina, sekä niistä määrättäville rangaistuksille.<br />
Puitepäätös sisältää velvollisuuden säätää rangaistavaksi puitepäätöksessä määritellyt lahjuksen<br />
antamista ja ottamista yksityisellä sektorilla koskevat rikokset sekä määritellä niiden rangaistukset.<br />
Oikeushenkilön rangaistusvastuu tulisi ulottaa näihin tekoihin ja oikeushenkilöön kohdistuvista<br />
seuraamuksista säädettäisiin puitepäätöksessä. Puitepäätöksessä on myös lainkäyttövaltaa koskevat<br />
artiklat.<br />
Puitepäätös korvaa neuvoston 22.12.1998 hyväksymän yhteisen toiminnan lahjonnasta yksityisellä<br />
sektorilla (98/742/YOS, EYVL L 358, 3<strong>1.</strong>12.1998 s. 2).<br />
Oikeusministeriössä asiaa valmistelee lainsäädäntöneuvos Ilari Hannula.<br />
8.8 Vihreä kirja Rooman yleissopimuksen muuntamisesta yhteisön säädökseksi ja<br />
uudistamisesta<br />
Euroopan komissio julkaisi 14.<strong>1.</strong>2003 vihreän kirjan sopimussuhteisiin sovellettavasta laista tehdyn<br />
vuoden 1980 Rooman yleissopimuksen muuntamisesta yhteisön säädökseksi ja uudistamisesta,<br />
KOM(2002) 654. 115 Sopimusvelvoitteita koskevien lainvalintasääntöjen uudistamistarvetta<br />
käsitellään paitsi yleisesti myös eräiden erityiskysymysten, kuten kuluttaja-, työ- ja vakuutussopimusten,<br />
välitys- ja oikeuspaikkalausekkeiden sekä saatavien siirron ja kuittauksen osalta.<br />
Komissio järjesti vihreästä kirjasta saaduista kommenteista kuulemistilaisuuden 27.<strong>1.</strong>2004.<br />
Euroopan parlamentti antoi 12.2.2004 vihreästä kirjasta päätöslauselman, jossa se pyytää<br />
komissiota kokoamaan yhdeksi säädökseksi oikeusvälineet, jotka vaikuttavat sopimusvelvoitteita<br />
koskeviin säännöksiin, sekä harkitsemaan kansainvälistä yksityisoikeutta koskevien yhteisön<br />
säädösten ("Bryssel I" -asetus, Rooman sopimus ja tuleva "Rooma II" –oikeusväline) kodifiointia.<br />
Parlamentti suosittelee asetusta, jota sovellettaisiin yksinomaan rajat ylittäviin riita-asioihin.<br />
E 5/2003 Valtioneuvoston selvitys komission vihreästä kirjasta.<br />
Suomen osalta valmistelusta vastaa lainsäädäntöneuvos Antti T. Leinonen. Komission ehdotus EUsäädökseksi<br />
valmistunee aikaisintaan vuoden 2004 lopulla.<br />
113<br />
http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/support_measures/responsible_entrepreneurship/doc/resp_entrep<br />
_fi.pdf<br />
114 http://europa.eu.int/eur-lex/pri/fi/oj/dat/2003/l_192/l_19220030731fi00540056.pdf<br />
115 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/gpr/2002/com2002_0654fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
72
8.9 Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (ns. Rooma II)<br />
Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sopimuksenulkoisiin<br />
velvoitteisiin sovellettavasta laista ("Rooma II").<br />
Asetuksessa säädettäisiin siitä, minkä valtion lain mukaan muuta kuin sopimukseen perustuvaa<br />
korvausvastuuta arvioidaan silloin, kun tapauksella on liittymä kahteen tai useampaan valtioon.<br />
Rikkomusperusteista vastuuta koskevan pääsäännön mukaan sopimukseen perustumattomaan<br />
velvoitteeseen sovellettaisiin sen valtion lakia, jossa vahinko ilmenee. Näin meneteltäisiin siitä<br />
riippumatta, missä vahingon aiheuttanut teko tai laiminlyönti on tapahtunut. Jos osapuolet asuvat<br />
samassa valtiossa, sovellettaisiin kuitenkin yhteisen asuinpaikan lakia. Rajat ylittävissä tilanteissa<br />
osapuolet voisivat vahingon syntymisen jälkeen sopia sovellettavasta laista, mutta tällaisella<br />
lakiviittauksella ei saisi heikentää kolmansien oikeuksia.<br />
Joidenkin velvoitteiden osalta lainvalinnasta ehdotetaan annettavaksi erityissääntöjä. Nämä<br />
koskisivat tuotevastuuta, vilpillisestä kilpailusta johtuvaa velvoitetta, teollis- ja tekijänoikeuksien<br />
loukkaamisesta johtuvaa velvoitetta sekä ympäristövahinkoasioita.<br />
Komissio antoi ehdotuksensa KOM(2003) 427 lopull. asetukseksi 22.7.2003. 116<br />
käsitellään neuvoston siviilioikeuskomiteassa.<br />
Ehdotusta<br />
U 47/2003 Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta 25.1<strong>1.</strong>2003. Asetuksen<br />
valmistelusta Suomen osalta vastaavat lainsäädäntöneuvos Antti T. Leinonen ja lainsäädäntöneuvos<br />
Katri Kummoinen.<br />
8.10 Sähköinen kaupankäynti<br />
Komissio on antanut tiedonannon sähköisen kaupan vaikutukset Euroopan yrityksiin: talousanalyysi<br />
ja vaikutukset politiikkaan KOM(2001) 711 lopull. 29.1<strong>1.</strong>2001 117<br />
Tässä tiedonannossa komissio tarkastelee sähköisen talouden vaikutuksia Euroopan yrityksiin<br />
tuoreimpien muutosten valossa ja esittää tavoitteita, jotka on saavutettava seuraavaksi, jotta<br />
sähköisestä taloudesta mahdollisesti yrityksille syntyvät edut saataisiin mahdollisimman suuriksi.<br />
Komissio kannattaa uudistusten nopeuttamista ja ehdottaa kohdistettuja toimenpiteitä, joilla<br />
varmistetaan, että Euroopan yritykset voivat hyödyntää sähköistä taloutta mahdollisimman paljon.<br />
Euroopan parlamentti antoi 12.2.2003 asiassa päätöslauselman.<br />
8.11 Ehdotus EU:n puitepäätökseksi tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä<br />
Komission on antanut ehdotuksen KOM(2002) 173 EU:n puitepäätökseksi tietojärjestelmiin<br />
kohdistuvista hyökkäyksistä. 118 Puitepäätöksen tarkoituksena on lähentää tietojärjestelmiin<br />
kohdistuviin vakaviin hyökkäyksiin sovellettavia rikosoikeudellisia säännöksiä erityisesti<br />
järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin osalta sekä tehostaa oikeudellista ja poliisiyhteistyötä<br />
tällaisin hyökkäyksiin liittyvien rikosten tutkinnassa.<br />
116 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2003/com2003_0427fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
117 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2001/com2001_0711fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
118 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2002/com2002_0173fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
73
Ehdotuksesta saavutettiin poliittinen yhteisymmärrys oikeus ja sisäasiain -neuvoston kokouksessa<br />
helmikuussa 2003. Neuvosto katsoi, että kyseessä on hyvin tärkeä väline, sillä huoli järjestäytyneen<br />
rikollisuuden mahdollisista hyökkäyksistä tietojärjestelmiä vastaan omia tarkoituksiaan varten<br />
kasvaa ja leviää.<br />
8.12 Palveludirektiivi<br />
Komissio antoi 13.<strong>1.</strong>2004 ehdotuksensa direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla, KOM(2004) 2. 119<br />
Direktiiviehdotuksen tavoitteena on luoda oikeudellinen kehys, jolla poistetaan palveluntarjoajien<br />
sijoittautumisvapauden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden esteet jäsenvaltioiden välillä sekä taataan<br />
palveluntarjoajille ja vastaanottajille oikeusvarmuus, jotta he voivat käyttää tehokkaasti näitä<br />
perustamissopimuksen mukaisia kahta perusvapautta. Ehdotus kattaa palvelut lukuun ottamatta<br />
rahoituspalveluita, sähköisiä palveluita ja osin liikennepalveluita. Direktiivin ulkopuolelle jäävät<br />
myös viranomaisten vastikkeetta tarjoamat sosiaali-, kulttuuri-, koulutus- ja oikeusvelvoitteiden<br />
täyttämiseen liittyvät palvelut. Direktiivissä ehdotetaan säädettäväksi alkuperämaaperiaatteesta,<br />
jonka mukaan palveluntarjoajaan sovelletaan ainoastaan palveluntarjoajan sijoittautumismaan<br />
lainsäädäntöä, eivätkä jäsenvaltiot saa rajoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen<br />
palveluntarjoajan tuottamia palveluita. Lisäksi ehdotetaan vastaanottajien oikeudesta käyttää toisista<br />
jäsenvaltioista tarjottavia palveluita ilman, että palvelujen käyttäminen estetään asuinvaltion<br />
rajoittavin toimin tai viranomaisten tai yksityisten toimijoiden soveltamin syrjivin toimin.<br />
Direktiiviä on käsitelty kilpailukykyneuvostossa 1<strong>1.</strong>3.2004. Neuvosto pani merkille esittelyn ja<br />
korosti ehdotetun direktiivin tärkeyttä. Se aikoo asettaa ehdotuksen etusijalle jouduttaakseen sen<br />
käsittelyä. Valmistelu tullee kuitenkin muodostumaan pitkäksi. Alustavasti voi arvioida valmistelun<br />
vievän vähintäänkin kaksi vuotta. Neuvostossa asiasta päätetään määräenemmistöllä. Direktiiviehdotuksesta<br />
sovitaan aikanaan yhteispäätösmenettelyllä Euroopan parlamentin kanssa.<br />
E 6/2004 Valtioneuvoston selvitys ehdotuksesta direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla.<br />
Keskuskauppakamarin lausunto 8.3.2004<br />
Keskuskauppakamari piti direktiiviehdotusta keskeisenä sisämarkkinoiden toimintaa edistävänä<br />
uudistuksena, joka pitää toteuttaa mahdollisimman nopeasti. Palveluiden kansalliseen sääntelyyn<br />
sisältyy usein säännöksiä, jotka rajoittavat palveluiden vapaata liikkuvuutta. Ehdotettu<br />
puitedirektiivi luo tarpeellisen oikeudellisen kehyksen palveluiden sisämarkkinoiden kehittämiselle.<br />
Direktiivin avulla poistetaan esteitä palveluyrityksen etabloitumisille uusille markkinoille tai<br />
yrityksen tarjotessa palveluitaan rajan yli. On tärkeää, että direktiivin soveltamisala kattaa laajasti<br />
myös luvanvaraiset elinkeinot kuten taksiliikenteen, apteekit ja vartiointipalvelut.<br />
Keskuskauppakamari piti tärkeänä, että direktiivin tavoitteiden eli palveluiden laadun, vastuun ja<br />
valvonnan turvaaminen, pyritään toteuttamaan luomatta tarpeettomasti uutta byrokratiaa.<br />
Direktiivin keskeisin tavoite on hallinnollisten menettelyjen parantaminen ja yksinkertaistaminen.<br />
Keskuskauppakamari kannatti ehdotusta, että palvelutarjoajan tulee noudattaa oman lähtömaansa<br />
lainsäädäntöä tarjotessaan palveluja rajan yli muissa EU:n jäsenvaltioissa. Malli edellyttää<br />
viranomaisilta tehokasta yhteistyötä, jotta tietojen vaihto sujuisi läpinäkyvästi ja avoimesti.<br />
119 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/pdf/2004/com2004_0002fi02.pdf<br />
74
8.13 Maksualan oikeudellinen kehys sisämarkkinoilla<br />
Komissio hyväksyi 2.12.2003 tiedonannon maksualan uudesta oikeudellisesta kehyksestä<br />
sisämarkkinoilla, KOM(2003) 718. 120 Lissabonin Eurooppa-neuvostossa asetettiin tavoitteeksi<br />
perustaa yhtenäiset eurooppalaiset rahoituspalvelumarkkinat vuoteen 2005 mennessä. Tämän<br />
tavoitteen saavuttamiseksi komissio aikoo edistää pyrkimystä luoda vähittäismaksupalveluja<br />
koskeva yhtenäinen alue, jollaista euron käyttöönotosta huolimatta ei vieläkään ole perustettu.<br />
Komissio tarkentaa, että on välttämätöntä nykyisten säädösten uudistamiseksi ja täydentämiseksi<br />
luoda tarkoituksenmukainen ja yksinkertaistettu oikeudellinen kehys, joka ottaa huomioon tekniikan<br />
kehityksen sekä poistaa epävarmuuden ja jäljellä olevat oikeudelliset esteet.<br />
Euroopan parlamentti on antanut asiasta päätöslauselman 2<strong>1.</strong>4.2004. 121<br />
suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen.<br />
Euroopan parlamentti<br />
E 29/2004 Valtioneuvoston selvitys komission tiedonannosta.<br />
9 EU-valmistelu eduskunnassa<br />
Valtioneuvosto on lähettänyt muun muassa seuraavat kirjelmät eduskunnalle ennakkokäsittelyä<br />
varten.<br />
U 35/2004 (lakisääteinen tilintarkastus)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta parlamentin ja neuvoston direktiiviksi.<br />
Komission direktiiviehdotus laajentaa olennaisesti tämän aiemman direktiivin soveltamisalaa.<br />
Direktiiviin ehdotetaan lisättäväksi säännökset muun muassa tilintarkastajan tehtävistä,<br />
ammattietiikasta ja riippumattomuudesta, tilintarkastusstandardeista, laadunvarmistuksesta ja<br />
valvonnasta. KOM(2004) 177 lopullinen<br />
U 31/2004 (palveludirektiivi)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston<br />
direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla.<br />
Direktiiviehdotuksella säänneltäisiin palvelujen vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla sekä<br />
sijoittautumisoikeuden että tilapäisen rajan yli tapahtuvan palvelun tarjoamisen osalta. Ehdotuksen<br />
tavoitteena on edistää palvelujen vapaata liikkuvuutta etenkin hallinnollisia menettelyjä<br />
yksinkertaistamalla. Kyseessä on ns. puitedirektiiviehdotus.<br />
U 25/2004 (korko- ja rojaltidirektiivin muuttaminen)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan unionin neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotuksessa ehdotetaan, että uusista jäsenvaltioista Latvialle, Liettualle, Puolalle ja Tsekille<br />
myönnetään rojaltin osalta kuuden ja Slovakialle kahden vuoden siirtymäaika, jonka aikana<br />
enimmäislähdeverokanta on 10 prosenttia. Lisäksi Latvialle ja Liettualle ehdotetaan myönnettäväksi<br />
koron osalta kuuden vuoden määräaika, jonka neljältä ensimmäiseltä vuodelta koron<br />
enimmäislähdeverokanta on 10 prosenttia ja kahdelta viimeiseltä 5 prosenttia.<br />
KOM(2004) 243 lopullinen Direktiivi 2003/49/EY<br />
120 http://europa.eu.int/eur-lex/fi/com/cnc/2003/com2003_0718fi0<strong>1.</strong>pdf<br />
121 http://www2.europarl.eu.int/omk/sipade2?PUBREF=-//EP//NONSGML+REPORT+A5-2004-<br />
0192+0+DOC+PDF+V0//FI&L=FI&LEVEL=2&NAV=S&LSTDOC=Y<br />
75
U 24/2004 (rajatylittävät sulautumiset)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston<br />
direktiiviksi.<br />
Direktiiviehdotuksen tarkoitus on helpottaa eri jäsenvaltioissa toimivien yhtiöiden, erityisesti pkyritysten,<br />
rajatylittäviä sulautumisia. Ehdotus mahdollistaisi rajat ylittävän sulautumisen nykyistä<br />
selvästi halvemmalla ja yksinkertaisemmin oikeudellisin menettelyin. KOM(2003) 703 lopullinen<br />
U 23/2004 (yritysjärjestelydirektiivin muuttaminen)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.<br />
Komission muutosehdotus sisältää useita ehdotuksia määräyksiksi, joilla pyritään laajentamaan rajat<br />
ylittävien yritysjärjestelyjen veroharmonisoinnin alaa ja lisäämään veroneutraaliutta sekä<br />
vähentämään kansainvälistä kaksinkertaista verotusta kyseisissä järjestelytilanteissa. Komissio<br />
ehdottaa, että direktiivin soveltamisalaa laajennettaisiin uusiin yhtiötyyppeihin, kuten eurooppayhtiöön<br />
ja eurooppaosuuskuntaan. Komissio ehdottaa myös määräyksiä eurooppayhtiön ja<br />
eurooppaosuuskunnan kotipaikan siirron käsittelystä verotuksessa. Se ehdottaa direktiiviin<br />
lisättäväksi myös uudenlaista yritysjärjestelymuotoa eli osittaisjakautumista koskevia määräyksiä.<br />
KOM(2003) 613 lopullinen Direktiivi 90/434/ETY<br />
U 20/2004 (palvelujen suorituspaikka)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotuksen tarkoituksena on nykyaikaistaa ja yksinkertaistaa palvelujen verotuspaikkaa koskevia<br />
sääntöjä sekä muuttaa niitä siten, että ne mahdollisimman usein johtaisivat veron kantamiseen<br />
palvelun kulutusmaassa. Verovelvollisille suoritettavien palvelujen verotuspaikkaa koskevaa<br />
yleissääntöä muutettaisiin siten, että palvelut verotettaisiin myyjän sijoittautumisvaltion asemesta<br />
ostajan sijoittautumisvaltiossa. Myyntiin sovellettaisiin käännettyä verovelvollisuutta, kun myyjä on<br />
sijoittautunut toiseen valtioon. KOM(2003) 822 lopullinen Direktiivi 77/388/ETY<br />
U 18/2004 (sähkön toimitusvarmuusdirektiivi)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston<br />
direktiiviksi sähkön toimitusvarmuuden ja infrastruktuuri-investointien turvaamiseksi toteutettavista<br />
toimenpiteistä.<br />
Direktiivin tavoitteena on varmistaa EU:n sähkön sisämarkkinoiden toiminta turvaamalla<br />
sähköntoimitusten varmuus ja riittävät rajajohtoinvestoinnit jäsenvaltioiden välillä. Ehdotus sisältää<br />
säännöksiä sähköverkkojen varmuudesta, sähkön kysynnän ja tarjonnan tasapainon<br />
varmistamisesta, verkkoinvestoinneista sekä rajayhdysjohtojen rakentamisesta.<br />
KOM(2003) 740 lopullinen<br />
U 14/2004 (hallinnollinen yhteistyö valmisteverotuksen alalla)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston<br />
asetukseksi sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotuksen tarkoituksena on koota yhteen oikeudelliseen kehykseen jäsenvaltioiden viranomaisten<br />
välistä hallinnollista yhteistyötä valmisteverotuksen alalla ohjaavat selkeät ja sitovat säännökset.<br />
KOM(2003) 797 lopullinen Direktiivi 77/799/ETY Direktiivi 92/12/ETY<br />
U 13/2004 (Haagin yleissopimus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin sovellettavasta<br />
laista)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston päätökseksi.<br />
Päätösehdotuksen tavoitteena on, että yhteisö voisi allekirjoittaa välittäjän hallinnassa oleviin<br />
arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavaa lakia koskevan Haagin yleissopimuksen.<br />
76
Yleissopimuksen tarkoituksena on poistaa oikeudellinen epävarmuus arvopapereita koskeviin esineoikeuksiin<br />
sovellettavasta laista. Yleissopimus sisältää yhteisön toimivaltaan kuuluvia määräyksiä.<br />
KOM(2003) 783 lopullinen<br />
U 12/2004 (tasa-arvodirektiivi tavaroiden ja palvelujen alalla)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotus neuvoston direktiiviksi naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen<br />
täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla.<br />
U 5/2004 (markkinoiden väärinkäyttö)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta komission direktiiviksi.<br />
Komission edustaja teki Euroopan arvopaperikomitealle ehdotuksen komission direktiiviksi Euroopan<br />
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta hyväksyttyjen markkinakäytäntöjen,<br />
hyödykejohdannaisia koskevan sisäpiirintiedon määrittelemisen, sisäpiiriluettelojen<br />
laatimisen, johtohenkilöiden arvopaperikaupoista ilmoittamisen ja epäilyttävistä arvopaperikaupoista<br />
ilmoittamisen osalta. Direktiivi 2003/6/EY<br />
U 3/2004 (Eurooppa-virkamiestuomioistuimen perustaminen)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Eurooppavirkamiestuomioistuimen<br />
perustamisesta.<br />
Päätöksellä ehdotetaan perustettavaksi Eurooppa-virkamiestuomioistuin, jonka tehtävänä on<br />
ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena Euroopan yhteisön ja sen henkilöstön välisiä riita-asioita.<br />
KOM(2003) 705 lopullinen<br />
U 69/2003 (korko- ja rojaltidirektiivin muuttaminen)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotuksessa ehdotetaan direktiivin soveltamisalaa laajennettavaksi ottamalla direktiivin liitteenä<br />
olevaan yritystyyppiluetteloon kaksi uutta yhtiötyyppiä. Ne ovat eurooppayhtiö ja eurooppaosuuskunta.<br />
KOM(2003) 841 lopullinen Direktiivi 2003/49/EY<br />
U 66/2003 (muutoksenhaku ympäristöasioissa)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston<br />
direktiiviksi.<br />
Direktiiviehdotuksen tavoite on yhtäältä edistää tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta<br />
päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan<br />
yleissopimuksen (Århusin yleissopimus) täytäntöönpanoa ja toisaalta korjata eräitä<br />
ympäristölainsäädännön soveltamisen valvonnassa esiintyviä puutteita. KOM(2003) 624 lopullinen<br />
U 57/2003 (postipalvelujen arvonlisäverotus)<br />
Valtioneuvoston kirjelmä eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.<br />
Ehdotuksen tarkoituksena on kilpailuvääristymien poistamiseksi saattaa julkiset postipalvelut<br />
arvonlisäverotuksen piiriin. Ehdotuksen tarkoituksena on myös minimoida muutoksen vaikutus<br />
lopullisiin kuluttajiin mahdollistamalla alennetun verokannan soveltaminen enintään 2 kiloa<br />
painaviin osoitteellisiin tavanomaisiin postilähetyksiin, ja verottamalla tällaisia EU:n ulkopuolelle<br />
meneviä postilähetyksiä samalla tavoin kuin EU:n sisäisiä lähetyksiä.<br />
KOM(2003) 234 lopull Direktiivi 77/388/ETY<br />
77
XI ASIAHAKEMISTO<br />
Aluehallinnon kehittäminen..................................................... 39<br />
Arvonlisästrategia ................................................................... 70<br />
Arvo-osuusjärjestelmä ............................................................ 44<br />
Asuntokauppa ........................................................................ 24<br />
Asunto-osakeyhtiölaki ............................................................ 24<br />
sivu<br />
Corporate governance............................................................. 22, 59, 67<br />
Energia .................................................................................. 13, 65<br />
Eurooppaosuuskunta, ja –yhdistys ........................................... 59, 76<br />
Eurooppayhtiö ........................................................................ 23, 42, 59, 76<br />
Hallintolainkäyttölaki ............................................................. 34<br />
Hallituksen esitysten laatimisohjeet, HELO.............................. 36<br />
Henkilöstöedustus................................................................... 42<br />
Henkilövahingot ..................................................................... 29<br />
Holhoustoimilaki.................................................................... 36<br />
Hyvin tunnetut merkit ............................................................ 10<br />
IAS-asetus.............................................................................. 3, 5, 47, 69<br />
Immateriaalioikeudet .............................................................. 37<br />
Julkiset hankinnat................................................................... 12<br />
Julkisten osakeyhtiöiden sulautuminen..................................... 58<br />
Julkiset ostotarjoukset............................................................. 47<br />
Juomapakkaukset.................................................................... 51<br />
Jätteet.................................................................................... 65<br />
Kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelma ................................ 21<br />
Kansallinen tietoturvastrategia ................................................. 17<br />
Kauppamenettelyt................................................................... 16<br />
Kaupparekisteri ...................................................................... 11, 23<br />
Keskenään kilpailevat säästötuotteet........................................ 45<br />
Kiinteistörahastolaki............................................................... 46<br />
Kilpailunrajoituslaki ............................................................... 14<br />
Kilpailuoikeus ........................................................................ 14, 56<br />
Kirjanpito............................................................................... 3, 66<br />
Konkurssi............................................................................... 31<br />
Konsernitilinpäätös ................................................................. 3, 6<br />
Korkeakoulukeksintö .............................................................. 11<br />
Koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelma .................. 38<br />
Kuluttajansuoja ...................................................................... 12, 24, 26, 55<br />
Kuluttajariitatyöryhmä ............................................................ 12<br />
Kulutusluotto ......................................................................... 56<br />
Laajakaistastrategia ................................................................ 19<br />
Lahjonta................................................................................. 72<br />
Lakisääteinen tilintarkastus ..................................................... 67, 75<br />
Luottotietolaki........................................................................ 35<br />
78
Maankäyttö ............................................................................ 53<br />
Maksualan oikeudellinen kehys ............................................... 75<br />
Maksukyvyttömyys ................................................................ 31<br />
Maksusuoritusmääräysmenettely ............................................. 68<br />
Markkinoiden väärinkäyttö...................................................... 47, 77<br />
Myynninedistämisasetus ......................................................... 55<br />
Naisyrittäjyys ......................................................................... 3<br />
Osakepääoman takautuva korottaminen.................................... 22<br />
Osakeyhtiölain kokonaisuudistus ............................................. 21<br />
Osakeyhtiölaki ....................................................................... 4, 21, 22, 23, 47<br />
Palveludirektiivi..................................................................... 74, 75<br />
Perintö- ja lahjavero................................................................ 49, 50<br />
Perintökaari............................................................................ 35, 36<br />
Pientyönantajan maksu- ja ilmoituspalvelujärjestelmä ............... 50<br />
Pk-yritys ................................................................................ 3, 15, 47, 57, 58, 60, 61, 71, 76<br />
Päästökauppa ......................................................................... 14<br />
Rahanpesu.............................................................................. 39<br />
Rahoituspalveluiden etämyynti................................................ 18, 26<br />
Rahoitusvakuuslaki................................................................. 26<br />
Rakentaminen ........................................................................ 24, 53<br />
Riita-asioiden oikeuspaikkasäännökset..................................... 30<br />
Rikosvahinkolaki.................................................................... 29<br />
Rooman yleissopimuksen muuntaminen................................... 72, 73<br />
Ryhmäkanne .......................................................................... 30<br />
Saatavien perintä .................................................................... 27<br />
Saatavien siirto ....................................................................... 28<br />
Saatavien vanhentuminen........................................................ 25<br />
Sananvapaus joukkoviestinnässä.............................................. 17<br />
Siirtymäaikalaki ..................................................................... 41<br />
Sijoitusrahastolaki .................................................................. 44<br />
Sijoituspalveluyritykset........................................................... 45<br />
Sopimattomat kaupalliset menettelyt ........................................ 55<br />
Sopimukseen perustumattomat velvoitteet................................ 73<br />
Standardisointi ....................................................................... 16<br />
Strategia-asiakirja ................................................................... 1, 30, 41<br />
Sukupolvenvaihdos................................................................. 50<br />
Sähkö- ja elektroniikkaromu ................................................... 54<br />
Sähköinen kaupankäynti ......................................................... 73<br />
Sähköinen liiketoiminta .......................................................... 61<br />
Sähköisen viestinnän tietosuojalaki.......................................... 18<br />
Sähkömarkkinat...................................................................... 13<br />
Säästötuotteet......................................................................... 45<br />
Taideteoksen jälleenmyyntikorvaus ......................................... 60<br />
Taksiliikennelakityöryhmä ...................................................... 20<br />
Tavaramerkki......................................................................... 10, 61<br />
Tekijänoikeus ......................................................................... 10, 38, 61<br />
Televiestintä .......................................................................... 17<br />
Teollisoikeudellinen asiamiesjärjestelmä .................................. 10<br />
Tietojen julkistaminen............................................................. 58<br />
79
Tietojärjestelmiin kohdistuvat hyökkäykset.............................. 73<br />
Tietokoneohjelmien patentointi ............................................... 63<br />
Tietosuoja .............................................................................. 18, 35<br />
Tietoturvastrategia .................................................................. 17<br />
Tietoverkkorikollisuus ............................................................ 33, 38<br />
Tietoyhteiskunnan politiikkaohjelma........................................ 17<br />
Tilintarkastus ......................................................................... 3, 6, 66, 75<br />
Tullilainsäädäntö .................................................................... 52<br />
Tunnusmerkki........................................................................ 10<br />
Tuomioistuinlaitoksen kehittäminen......................................... 37<br />
Tuomioistuinsovittelu ............................................................. 31<br />
Tuoteturvallisuus .................................................................... 12<br />
Tuotevastuu ........................................................................... 73<br />
Tuoteväärennökset.................................................................. 63<br />
Työllisyyden politiikkaohjelma ............................................... 41<br />
Työntekijöiden tiedottaminen ja kuuleminen ............................ 64<br />
Ulosotto................................................................................. 32<br />
Vaaralliset päästöt .................................................................. 53<br />
Vahingonkorvaus.................................................................... 28<br />
Vaihtoehtoiset riidanratkaisut .................................................. 70<br />
Valmisteverotus...................................................................... 76<br />
Valtioiden rajat ylittävät sulautumiset ...................................... 58, 76<br />
Vapaaehtoiset eläkevakuutukset .............................................. 49<br />
Varallisuusvahingot ................................................................ 29<br />
Varallisuusveroasteikkolaki..................................................... 49<br />
Velkahallintaohjelma .............................................................. 33<br />
Verouudistus .......................................................................... 47<br />
Verkkolaskut .......................................................................... 46<br />
Verkkotunnuslaki ................................................................... 20<br />
Viestintämarkkinalaki............................................................. 19<br />
WIPO .................................................................................... 10<br />
Vuokratyöntekijät................................................................... 64<br />
Vuosilomakomitea.................................................................. 42<br />
Välillinen verotus ................................................................... 51<br />
Välitön verotus ....................................................................... 47<br />
Yhdenvertaisuus ..................................................................... 41, 77<br />
Yhdennetty tuotepolitiikka ...................................................... 66<br />
Yhteisöpatentti....................................................................... 62<br />
Yhteisöverotus ....................................................................... 70<br />
Yhteistoimintalaki .................................................................. 42<br />
Yhtiöoikeuden modernisointi................................................... 59<br />
Ympäristömelu ....................................................................... 53<br />
Ympäristönsuojelu.................................................................. 53<br />
Ympäristövahingot ................................................................. 65<br />
Yrittäjyyden politiikkaohjelma ................................................ 2, 51<br />
Yrittäjyyden vihreä kirja ......................................................... 57<br />
Yrityskeskittymien valvonta .................................................... 16, 56<br />
Yritysostotarjoukset................................................................ 47<br />
Yritysten sosiaalinen vastuu .................................................... 71<br />
80