HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
83<br />
päätöstä suhteellisen radikaalisti: kaikkien uskontojen edustajat – jopa ateistit – voisivat<br />
pelastua, jos heillä vain on hyvää tahtoa – niinpä hän ei pidä ainakaan katolisen kirkon<br />
perinteistä kantaa enää sen virallisena kantana. 268<br />
Toiseksi, Küng vetoaa ainakin neljän tyyppisiin uskontososiologisiin tekijöihin. (1)<br />
Eksklusivismi on historiallisesti ja sosiologisesti katsottuna osoittautunut enemmän tuhoavaksi<br />
kuin rakentavaksi voimaksi. 269 (2) Muut uskonnot ovat määrältään niin suuria, että niihin on<br />
realismin nimissä ongelmallista suhtautua eksklusivistisella asenteella. (3) Kristinusko on<br />
kohdannut myös muiden uskontojen kvalitatiivisen eli sisällöllisen haasteen. On historiallinen<br />
fakta, että kristinuskon kohtalo on postmodernilla ajalla joutunut vaakalaudalle. (4) On lisäksi<br />
fenomenologinen fakta, että uskonnot väittävät kaikki puhuvansa totuudesta. Tällöin olisi<br />
epärealistista olettaa vain yhden niistä omistavan tätä totuutta. Uskontojen dogmaattinen<br />
tuomitseminen ei ole realistinen vaihtoehto suhteessa ympäröivään fenomenaaliseen<br />
todellisuuteen. Kaiken kaikkiaan, ainoa käytännössä toimiva vaihtoehto on hyväksyä aidosti<br />
uskontojen moneus. 270<br />
268<br />
269<br />
270<br />
Kirchen steht [...] diese entscheidende Wende zum Ökumenismus ad extra in den 90er Jahren noch bevor.”<br />
Vrt. mm. Moltmann 1984, 12, 13.<br />
CWR, 196. Küng jatkaa ironiseen sävyyn, joka ei ole hänelle harvinaista hänen puhuessaan katolisesta<br />
kirkosta: ”We cannot change the words, because the conciliar statement was, indeed, infallible definition, but<br />
we are allowed to say the contrary!”, ja perustelee tämän sillä, että Vaticanum II:n mukaan ” ’this is valid<br />
even for atheists of good will’ ”. Ks. myös Knitter 1986, 63. Vrt. kuitenkin Ruokanen 1992, 61, 115–120;<br />
2003; Vasko 2003 ja toisaalta Dupuis 1997, 166–168. Küngin eksklusivismikritiikkiin ks. myös CW, 54, 55,<br />
173, 174, 439–441; WWR, 541, 542; ZÖT, 76; WTR, 233–235; KWR, 27. EF, 534. Vrt. Kuschel 1990, 149;<br />
ACR; Klöcker 1994.<br />
PWE, 106: ӆberall derselbe Geist von Intoleranz, Wahrheitsabsolutismus und Selbstgerechtigkeit, der so<br />
viel Elend über die Menschen gebracht hat. Verbunden mit diesem religiösen Imperialismus und<br />
Triumphalismus ist eine rechthaberische und lernunfähige theologische Apologetik, die mehr Probleme<br />
schafft als lost.”<br />
ThA, 281,282: ”Nein, die Weltreligionen dürfen weder dogmatisch abgeurteilt noch ignoriert werden. […]<br />
Die Weltreligionen waren seit der Entdeckung der riesenhaften Kontinente zunächst vor allem eine äussere,<br />
quantitative Herausforderung für die Christenheit. Jetzt aber sind sie [die Weltreligionen] […] für die<br />
christlichen Kirchen selbst zu einer inneren qualitativen Herausforderung geworden. […] Das Schicksal des<br />
Christentums steht auf dem Spiegel in einem Epoche des Postkolonialismus und Postimperialismus. […]<br />
Wenn alle Religionen Wahrheit enthalten, warum soll gerade das Christentum die Wahrheit sein?” Ks. myös<br />
esim. C, 776–780; KGK, 200, 264. Vrt. mm. Dupuis 1995, 10, 11, 100, 101; Kuschel 1999b, 157.