HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
5<br />
yleisiin toteamuksiin, vaan omaa myös sisällöllisesti normatiivista painoarvoa yksinkertaisten<br />
ja selkeiden käskyjen muodossa. 4<br />
1.2. Hans Küng<br />
Maailmaneetos-asiakirjan takana on roomalaiskatolinen ekumeenikko Hans Küng. 5 Hänen<br />
ekumeeninen radikalisminsa on ollut ongelma katoliselle kirkolle alusta lähtien. Vatikaanin<br />
uskonopillinen kongregaatio asetti Küngin opetuskieltoon vuonna 1979 hänen erityisesti<br />
kirkko-oppia koskevien mielipiteidensä johdosta. 6 Tämä prosessi oli kuitenkin jatkunut jo<br />
parikymmentä vuotta aikaisemmin ilmestyneestä Küngin vanhurskauttamisoppia koskevasta<br />
väitöskirjasta alkaen. 7<br />
60-luvulta asti hän on kehitellyt innovatiivisia ajatuksia, joiden<br />
tarkoituksena on ollut yhdistää jakautunutta kristikuntaa. Aluksi hän siis keskittyi kristikunnan<br />
sisäiseen ekumeniaan. Jo vuodelta 1967 Hans Küngiltä on kuitenkin olemassa<br />
mielenkiintoinen päänavaus uskontoteologiseen keskusteluun. Küngin uskonteologian<br />
kannalta monin tavoin suuntaa antava kannanotto tapahtui Intiassa konferenssissa, joka oli<br />
nimeltään Christian revelation and non-christian religions. Puheenvuorossaan hän Karl<br />
Rahnerin ja H. R. Schletten uskontoteologiaa hyödyntäen nimesi kaksi pelastuksen tietä<br />
tavalla, joka poikkesi aiemmin totutusta. Uskonnot yleensä ovat Küngin sanoin tavallisia teitä<br />
pelastukseen, koska ne liittyvät Jumalan universaalin pelastushistoriaan. Kristinusko liittyy<br />
puolestaan erityiseen pelastushistoriaan. Siksi se edustaa epätavallista tietä pelastukseen, tietä,<br />
4 Erklärung zum Weltethos, 35–45. Vrt. Swidler 1994.<br />
5 Saarinen 1993, 543.<br />
6 Collins 2001 & PN. Küngin elämästä ja persoonasta sekä teologisesta kehityksestä, ks. Häring & Kuschel<br />
1978; Jeanrond 1993; Kuschel 1996; Jens 1996; A, 103–123; Häring 1998 & EF. Küngin eklesiologian<br />
metodologiasta ks. mm. LaCugna 1979.<br />
7 EF, 188–195. Ks. myös mm. WW, 168, 169.