HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
42<br />
Kantin juuri moraalin yhteydessä käyttämä käsite ”(käytännöllinen) järki” tulee kuitenkin<br />
hyvin lähelle Küngin edellisessä luvussa mainittua ”järkevän luottamuksen” käsitettä. 135 On<br />
huomattava, että Kantinkaan mukaan moraalin käytännöllistä järkevyyttä ei voi mitata<br />
inhimillisin mittarein. Se, että se on järkevää johtuu ainoastaan sen on objektiivisuudesta ja<br />
universaalisuudesta. Syy ei siis niinkään ole siinä, että se olisi todettu joillakin ulkopuolisilla<br />
kriteereillä täyttäneen rationaalisuuden ehdot. Päinvastoin Kantille moraalin ehdottomuus<br />
perustuu juuri siihen, että se on itse itsensä mitta universaalisti ja yksilöllisesti; juuri tässä<br />
mielessä ”ihmisen oma omatunto on korkein moraalinen tuomioistuin.” 136 Kant ignoroi jopa<br />
yllättävän ehdoitta moraalin seikkaperäisemmän spekuloinnin. Moraali ja sen järkevyys<br />
kuuluu pohjimmiltaan tutkimattomaan transsendenssiin. Tämä tarkoittaa sitä, että moraalilakia<br />
itseään ei voi lainkaan tutkia, arvioida tai perustella. Se vain on ja velvoittaa universaalisti<br />
kaikkia. Siten Kantille moraali ei ole spekulaation tulos, vaan ihmisenä olemisen ehto;<br />
moraalinen velvoite ei puolestaan ole ihmislähtöisen ajattelun tai havainnoinnin avulla<br />
todistettavissa, vaan jonkinlainen ihmisyyden eksistentiaalinen ehto a priori. Moraalia ei siis<br />
voida rationaalisesti tutkia tarkemmin, kuten ei Jumalaakaan. 137<br />
Kantin ajattelu tulee vieläkin lähemmäksi Küngin eksistentialistisesti värittynyttä<br />
perusluottamuksen ajatusta. Myös Kantilla Jumala, joka kuuluu transsendenssiin, koetaan<br />
arvokokemuksena. Jumala palautuu tällöin fenomenaalisessa maailmassa arvokokemukseksi ja<br />
uskonto moraaliksi. 138 Voidaan siis perustellusti sanoa, että Küngin eksistentialistinen ajattelu<br />
135<br />
136<br />
137<br />
138<br />
Vrt. CW, 248: ”Eine absolute Wirklichkeit anzunehmen (oder zu verwerfen) ist Sache der ’praktischen<br />
Vernunft’ oder besser: eines vernünftigen Vertrauens.”; MS, 29, 32.<br />
Greene 1960, liii: ”Man’s own consciense is the highest moral tribunal.”<br />
Aspelin 1958, 408; Silber 1960, ci–cxi; Airaksinen 1987, 168, 169; Albert, 1979, 190.<br />
Kant 1793a, 225–232; ks myös Greene 1960, li: ”In view of his virtual reduction of religion to morality […]<br />
it will be necessary to note the salient features of his ethical theory. The basis of this theory is man’s moral<br />
experience. Kant describes this experience as an immediate intuition of the value and importance of moral<br />
goodness […]” (Kursivointi minun.) Ks. myös C, 768, 769.