HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
HUMANUM - Helda
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
4<br />
Kokoavasti voidaan todeta, että maailmaneetos-julistuksen peräänkuuluttamalla yhteisellä<br />
etiikalla näyttäisi olevan funktionaalinen luonne: maailman uskontojen yhteinen etiikka on<br />
ennen kaikkea keino maailmanrauhan saavuttamiseen.<br />
Uskontojen yhteinen eettinen peruskonsensus ilmaistaan asiakirjassa tarkemmin neljän käskyn<br />
muodossa. Ensimmäinen käsky koskee sitoutumista väkivallattomuuden ja kaiken elämän<br />
kunnioittamisen kulttuuriin. Tämä liitetään yleisuskonnolliseen käskyyn ”Älä tapa!”.<br />
Maailmanrauhan lisäksi sen tulkitaan eliminoivan kaikkia elämän vastaisia käytäntöjä<br />
diktatuurista huumekauppaan ja myös luonnontuhoamiseen. Toinen asiakirjan ilmaisema<br />
käsky koskee sitoutumista solidaarisuuden ja oikeudenmukaisen taloudellisen järjestyksen<br />
kulttuuriin: ”Älä varasta!”. Tämä käsky on niin ikään ymmärrettävä laajasti koskien<br />
kaikenlaista riistoa, kuten yltiökapitalismia ja häikäilemätöntä valtapolitiikkaa. Näiden sijaan<br />
on asiakirjan mukaan keskityttävä globaalin taloudellisen tasa-arvoisuuden lisäämiseen,<br />
kohtuullisuuteen sekä ihmisten yksilölliseen arvostukseen. Kolmanneksi, on sitouduttava<br />
suvaitsevaisuuden ja tottelevaisuuden kulttuuriin: ”Älä valehtele!”. Vastuun nähdään olevan<br />
erityisesti median, politiikan ja uskontojen edustajilla. Maailmaneetos-julistuksen viimeinen<br />
käsky koskee tasa-arvoa yleensä ja erityisesti sukupuolten välillä: ”Älä harjoita<br />
epäsiveellisyyttä!” Lähtökohtana asiakirja pitää sitä, että tasa-arvo perheen sisällä on ehto sen<br />
laajemmalle toteutumiselle. Kaiken kaikkiaan maailmaneetos-asiakirja ei siis tyydy ainoastaan<br />
1993b, 93–95; 1994, 221. Saarinenkin pitää asiakirjaa joka tapauksessa suunnan näyttäjänä tulevaisuuteen.<br />
(Saarinen 1993, 545, 546. Vrt. Janowski 1993.) Uskontojen maailmanparlamentista ks. tarkemmin Erklärung<br />
zum Weltethos, 43–45; Küng & Kuschel 1993a, 127–138; Kuschel 1993b; Abe 1993b; Kuschel 1999b, 159;<br />
Casanova 1999, 30–33; Gebhardt 2002, 198–201 sekä muista maailmaneetos-julistukseen liittyvistä<br />
instituutioista ja projekteista Küng & Kuschel 1993a, 139; WR, 25, 26; Hummel 1993; Probst 1994, 87, 89;<br />
von der Groeben 1995; Moawad 1996, 178, 191–193; 1996; UNESCO and a culture of peace: promoting a<br />
global movement, Frühbauer 1997; GEE; GEWP, 15–18; Casanova 1999, 24, 27, 28; Falk 1999, 72–75;<br />
Krysmanski 1999; GOV, 64, 65; The Need for a Global Ethic; Robra 2000; Hasselmann 2001; Ruether 2001;<br />
Gebhardt 2000; 2002, 201–224; Schlensog 2002. Maailmanetiikka-projektin historiasta ks. Janowski 1993.<br />
3 Erklärung zum Weltethos, 42. Ks. myös esim. GSM, 67; VD, 14, 239–250.