Englanninspringerspanielien jalostuksen tavoiteohjelma - Suomen ...
Englanninspringerspanielien jalostuksen tavoiteohjelma - Suomen ...
Englanninspringerspanielien jalostuksen tavoiteohjelma - Suomen ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Springerspanielit ry JALOSTUKSEN TAVOITEOHJELMA 7 (79)<br />
Englanninspringerspanieli<br />
v1.0<br />
16.2.2009<br />
Vasta 1700-luvun loppupuolella tehtiin karkea jako springerspanielin ja cockerspanielin välillä,<br />
silloin rotujen erilaisen metsästystavan perusteella. Springerin tehtävänä oli paikallistaa riista ja<br />
ajaa se ylös (josta nimitys ”springer”), cockerin puolestaan toimia tiheässä aluskasvillisuudessa<br />
erityisesti lehtokurpan (woodcock) metsästyksessä. Ulkomuodon, lähinnä koon perusteella<br />
nämä rodut eriteltiin vuonna 1808 The Sportsmans Cabinet-julkaisun artikkelissa jolloin suurempaa<br />
nimitettiin springerspanieliksi ja pienempää muunnosta cockeriksi.<br />
1800-luvun alkupuolella alkoi etenkin Norfolkin kreivikunnan alueella kehittyä erillinen pitkäraajaisempi,<br />
maksavalkoisten ja mustavalkoisten spanieleiden linja joka erityisesti on vaikuttanut<br />
nykyisen englanninspringerspanielin syntymiseen. Näistä norfolkinspanieleiksi tai peltospanieleiksi<br />
pitkään kutsutuista koirista voidaan mainita Mop 1-niminen koira, joka muistutti jo hyvin<br />
paljon tyypillistä englanninspringerspanielia.<br />
Englanninspringerspanieli merkittiin Englannin kennelklubin rotukirjaan niinkin myöhään kuin<br />
vuonna 1902. Ensimmäinen näyttely, jossa rodulla oli oma luokkansa, järjestettiin vuonna<br />
1903.<br />
Boyghleyn perheen Aqualate-koirien taustoja pystytään jäljittämään aina vuoteen 1812 kennelin<br />
oman rotukirjan ansiosta. Tämän linjan sanotaan olevan taustalla J. Winton Smithin Beechgrove<br />
-kennelin koirille, joista mainittakoon rodun ensimmäinen muotovalio, uros Beechgrove<br />
Will (s. 1898), joka valioitui vuonna 1903. Aqualate-koiria löytyy myös Denne kennelin springerien<br />
taustalta, joista tunnetuimpia on FT CH Denne Duke. Rodun ensimmäinen field trial champion<br />
oli C. A. Phillipsin omistama Rivington Sam, joka saavutti valionarvonsa vuonna 1913.<br />
Ensimmäiset kenttäkokeet springerspanieleille järjestettiin kuitenkin jo vuonna 1899.<br />
Rodun pioneerikasvattajat ja -harrastajat 1800- ja1900-luvun vaihteessa pitivät ensiarvoisen<br />
tärkeänä englanninspringerspanielin käyttöominaisuuksia. Alkuaikojen haukkametsästäjien<br />
apulainen oli kehittynyt metsästystapojen muuttumisen; aina verkkopyynnin ja tuliaseiden keksimisen<br />
myötä, lähes pelkästään riistaa etsivästä ja ylösajavasta koirasta myös noutavaksi<br />
spanieliksi. Edelleen etenkin Pohjoismaissa springerspanielin noutotaipumusta pidetään tärkeänä<br />
ja säilyttämisen arvoisena ominaisuutena.<br />
Vain muutama harrastaja keskittyi koirien näyttelyttämiseen eikä 1900-luvun alussa näyttelykoiria<br />
ollut kovinkaan monta. Ensimmäinen maailmansota katkaisi koiraharrastuksen, mutta jo<br />
1920-luvulla sekä näyttely- että koetoiminta lähti uudelleen käyntiin saaden aikaan myös pentueiden<br />
lisääntymisen. Alkuun rotu pysyi suhteellisen yhtenäisenä. 1950-luku muodostui taitekohdaksi<br />
näyttely- ja metsästyslinjojen eriytymiselle rodun kotimaassa. Eriytymisen jälkeen rotu<br />
on kehittynyt kahteen sekä ulkomuodollisesti että ominaisuuksiltaan selvästi toisistaan eriävään<br />
tyyppiin. Pieni osa kasvattajista kuitenkin on pyrkinyt säilyttämään käyttöominaisuuden myös<br />
niin sanotuilla näyttelylinjan koirilla. Brittein saarilla kuitenkin metsästyskokeisiin osallistuvat<br />
springerit ovat käytännössä ainoastaan field trial -tyyppisiä, lukuun ottamatta muutamia erityisesti<br />
näyttelylinjan koirille tarkoitettuja kokeita.<br />
Nykypäivänä englanninspringerspanieli on saavuttanut Brittein saarilla kestosuosikin aseman.<br />
Esimerkiksi vuonna 2006 springeri oli Kennel Clubiin rekisteröityjen rotujen listalla kolmannella<br />
sijalla. Rodun metsästyslinjaisia yksilöitä käytetään edelleen aktiivisesti metsästykseen, näyttelylinjaiset<br />
sen sijaan toimittavat seura- ja harrastuskoiran virkaa. Useita koiria toimii myös yleishyödyllisissä<br />
tehtävissä tullin käytössä huumekoirina sekä armeijan miinakoirina.<br />
2.2. Rodun kehityksestä ulkomailla<br />
Englanninspringerspanieli tunnetaan lähes kaikkialla maailmassa. Amerikan Yhdysvaltoihin rotua<br />
vietiin jo 1800-luvulla siirtolaisten mukana. Yhdysvalloissa American Spaniel Club eriytti jo<br />
perustamisvuonnaan 1880 springerspanieleiksi kaikki ne spanielit, joiden paino ylitti 28 paunaa<br />
(12,7 kg). Myös siellä tapahtui eriytymistä käyttö- ja näyttelypuolen linjoihin, kuitenkin niin että<br />
nykypäivänä molemmat linjat poikkeavat huomattavasti rodun kotimaan vastaavista. Paitsi ulkomuodossa,<br />
myös luonteessa on havaittu jonkin verran eroavaisuuksia, eikä aina amerikkalaisen<br />
serkun eduksi. AKC on luonut oman rotumääritelmän, jonka pohjalta maanosan näyttelytuomarit<br />
arvostelevat rotua.