pdf-tiedostona - Kotikielen Seura
pdf-tiedostona - Kotikielen Seura
pdf-tiedostona - Kotikielen Seura
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
TERHO ITKONEN<br />
lauseenvastikkeet, joiden subjektina on persoonapronomini. Akkusatiivi näyttää<br />
nim. tällaisen pronominisubjektin sijana olleen vanhastaan yhtä käymätön<br />
kuin eksistentiaalisen finiittilauseen persoonapronorninisubjektin sijana;<br />
sen sijasta käytetään genetiiviä (Sinun pitäisi tulla kotiin, Meidän pitäisi<br />
mahtua tälle penkille; samoin Siellä pitäisi sinunkin olla eksistentiaalisen tyypin<br />
* Siellä pitäisi olla sinutkin korvikkeena) ja on kenties käytetty siitä saakka<br />
kun pitää-vexhi tämmöisen lauseenvastikkeen yhteydessä oli muuttunut yksipersoonaiseksi.<br />
(Vrt. Vir. 1967 s. 305.)<br />
Toteutuneena tämä nykyiselle kirjakielelle luonteenomainen jatkokehitys<br />
merkitsee tietysti eräänlaista järjestelmän tasapainoa. Mutta vanhempi<br />
järjestelmä pitää sekin sitkeästi puoliaan erityisesti murteissa ja puhekielessä.<br />
Sillä on tällöin tukenaan perinne, niin kuin /foz/a-sanan äänneasulla ja merkityksellä<br />
niiden säilyessä polvesta polveen, mutta perinteen lisäksi varmaan<br />
muutakin: kognitiivinen taipumus, joka ei häviä sukupolven vaihtuessa.<br />
Toiminnallisen ja epätoiminnallisen tai paremminkin tahallisen ja tahattoman<br />
tekemisen välinen ero polaroituu luonnostaan silloin kun on kysymys<br />
tarpeellisena pidetystä tekemisestä: tarve voidaan saada täytetyksi agentiiviselle<br />
tekijälle annetulla velvoituksella, mutta epäagentiivista tekijää ei voida<br />
mihinkään velvoittaa. Yhtä ymmärrettävää on, että tuo ero polaroituu silloin<br />
kun on kysymys sallittuna pidetystä tekemisestä: agentiiviselle tekijälle voidaan<br />
siihen antaa lupa, epäagentiiviselle ei. Ja jos tämä ihmiselle luontainen<br />
kaksijakoinen hahmotustapa on saanut ilmauksensa kielessä, ei sen ilmaus<br />
siitä helpolla häviä. Päinvastoin tuo muodollinen kahtiajako saattaa analogian<br />
voimasta levitä semmoisiinkin tapauksiin, joissa subjektin tottelukykyisyys<br />
ei ole yhtä relevanttia. Tarkoitan juurimerkityksisten j&zfda-lauseiden<br />
episteemisiä vastineita, jotka nekin ovat kahdennäköisiä: jälleen 1) Pojan<br />
pitäisi jo tulla kotiin (voi merkitä paitsi 'on tarpeen, että poika jo tulee kotiin'<br />
myös episteemisesti 'käsittääkseni on niin, että poika jo tulee kotiin'), 2) Poika<br />
pitäisi mahtua tälle penkille (merkitsee paitsi 'on tarpeen, että poika mahtuu<br />
tälle penkille' myös ^käsittääkseni on niin, että poika mahtuu t. p.'). Tässä<br />
heijastuu tietysti episteemisten lauseiden sekundaarius juurimerkityksisiin<br />
verrattuna; siitä juurimerkityksisten muodon myötäily. Kuinka pitkälle<br />
tämä myötäily voi mennä ja voivatko episteemiset lauseet muodoltaan pyrkiä<br />
myös erottumaan juurimerkityksisistä, se on jo toinen asia, joka ei kuulu<br />
tämänkertaisen aiheeni alaan.<br />
53