Els cerverins, els diables i les bruixes - La història des de cervera ...
Els cerverins, els diables i les bruixes - La història des de cervera ...
Els cerverins, els diables i les bruixes - La història des de cervera ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
0. Introducció<br />
Religiositat popular a Catalunya i als Pirineus (seg<strong>les</strong> XV-XX)<br />
Cervera, Centre Associat <strong>de</strong> la UNED, 1998, 249-272<br />
<strong>Els</strong> <strong>cerverins</strong>, <strong>els</strong> <strong>diab<strong>les</strong></strong> i <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong> (seg<strong>les</strong> XV-XIX)<br />
Josep M. Llobet i Portella<br />
Dintre el cristianisme ─com en altres religions─, <strong>els</strong> <strong>diab<strong>les</strong></strong> acostumen a ser la<br />
personificació <strong>de</strong> <strong>les</strong> forces <strong>de</strong>l mal. El diable, consi<strong>de</strong>rat un àngel caigut per la seva rebel⋅lia<br />
enfront Déu, és presentat, sovint, com un ser temptador que indueix l'home a pecar. Durant<br />
seg<strong>les</strong>, aquest sers, p<strong>els</strong> creients, ha estat tinguts com a reals i en diverses ocasions s'ha<br />
reconegut el seu domini sobre <strong>les</strong> persones, cosa que ha fet que s'hagin conservat nombrosos<br />
testimonis documentals <strong>de</strong> la seva presència.<br />
Uns altres sers consi<strong>de</strong>rats malèfics, precisament per tenir pacte amb el diable, han estat<br />
<strong>les</strong> <strong>bruixes</strong>. Acusa<strong><strong>de</strong>s</strong> d'heretgia i <strong>de</strong> causar danys a <strong>les</strong> collites, <strong>els</strong> animals domèstics i <strong>les</strong><br />
persones, s'han vist persegui<strong><strong>de</strong>s</strong> <strong><strong>de</strong>s</strong> <strong>de</strong> l'Edat Mitjana fins al segle passat.<br />
<strong>Els</strong> <strong>cerverins</strong>, naturalment, durant un llarg perío<strong>de</strong> <strong>de</strong> temps, també es cregueren afectats<br />
per l'acció d<strong>els</strong> <strong>diab<strong>les</strong></strong> o <strong>de</strong> <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong>, tal com ens informen diversos documents que han pogut<br />
arribar als nostres dies. Aquells que coneixem <strong>els</strong> oferim, transcrits, a l'apèndix documental.<br />
Abans, però, fem sobre el seu contingut alguns breus comentaris.<br />
1. L'acció d<strong>els</strong> <strong>diab<strong>les</strong></strong><br />
Una <strong>de</strong> <strong>les</strong> actuacions malèfiques <strong>de</strong>l diable resta reflectida en una carta <strong>de</strong> l'any 1481,<br />
mitjançant la qual el prevere Simeó Porta, que era fill <strong>de</strong>l notari cerverí <strong>de</strong>l mateix nom i es<br />
trobava <strong>de</strong>tingut a la presó <strong>de</strong> València, comunicava a la seva mare la trista situació en què es<br />
trobava, talment "com si hagués mort Jesucrist". No sabem quina era l'acusació que se li feia,<br />
però, fins a cert punt, l'ec<strong>les</strong>iàstic es reconeixia culpable d'alguna mala acció per ell comesa i<br />
se'n penedia. Amb tot, assegurava que havia estat temptat pel diable 1<br />
.<br />
1 . Apèndix documental, número 1.
Una altra inducció diabòlica es fa pa<strong>les</strong>a en la documentació <strong>de</strong>l procés judicial que es<br />
féu a Cervera l'any 1499 contra Joan Roca, el qual era inculpat d'haver mort la seva mare.<br />
L'acusat acabà confessant el crim, encara que <strong>de</strong>manà misericòrdia tot al⋅legant que el diable li<br />
havia fet fer l'acció. Malgrat això, el consell municipal cerverí sentencià a mort i esquarterament<br />
Joan Roca 2<br />
.<br />
Diverses referències a persones endimonia<strong><strong>de</strong>s</strong> hom pot localitzar en la documentació<br />
relacionada amb el Sant Misteri <strong>de</strong> Cervera, una advocació basada en l'adoració d'una relíquia<br />
<strong>de</strong> la veracreu a partir d'un fet prodigiós ocorregut en la susdita població l'any 1540. El jesuïta<br />
Pere Ferrussola, autor d'una <strong>història</strong> sobre aquesta advocació escrita l'any 1763, ens diu que<br />
Crist «se serví <strong>de</strong>l dimoni, obligant-lo a que per boca d<strong>els</strong> en<strong>de</strong>moniats nos <strong><strong>de</strong>s</strong>cubrís la mateixa<br />
relíquia». També afirma que aquesta relíquia era especialment virtuosa per «<strong><strong>de</strong>s</strong>lliurar los<br />
3<br />
en<strong>de</strong>moniats» .<br />
Durant <strong>els</strong> primers <strong>de</strong>cennis <strong>de</strong>l segle XIX, encara hi havia qui creia que el diable<br />
continuava pactant amb <strong>els</strong> mortals. Almenys, això és el que indica un text redactat per Felip<br />
4<br />
Minguell , un prevere que era catedràtic <strong>de</strong> Cànons a la Universitat <strong>de</strong> Cervera, mitjançant el<br />
qual <strong>de</strong>nunciava al tribunal <strong>de</strong> la Inquisició l'actuació <strong>de</strong> dos curan<strong>de</strong>ros que, segons el<br />
<strong>de</strong>nunciant, exercien activitats que <strong>els</strong> feien sospitosos d'haver pactat amb el diable. L'un d<strong>els</strong><br />
curan<strong>de</strong>ros es <strong>de</strong>ia Antoni Marsal i vivia a Tàrrega; l'altre era anomenat Barromba i, també, el<br />
duler d'Altet perquè es <strong>de</strong>dicava a guardar bestiar i habitava en aquesta població 5 . No tenim<br />
constància que el tribunal <strong>de</strong> la Inquisició arribés a obrir processos contra <strong>els</strong> <strong>de</strong>nunciats 6<br />
.<br />
2. L'acció <strong>de</strong> <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong><br />
Les activitats <strong>de</strong> <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong> <strong>de</strong> Cervera o <strong>els</strong> seus entorns resten documenta<strong><strong>de</strong>s</strong>,<br />
almenys, entre <strong>els</strong> anys 1545 i 1640, o sigui, aproximadament, durant la segona meitat <strong>de</strong>l segle<br />
XVI i la primera meitat <strong>de</strong> la centúria següent. En aquest perío<strong>de</strong>, algunes d'el<strong>les</strong> foren jutja<strong><strong>de</strong>s</strong><br />
pel consell municipal <strong>de</strong> Cervera, per la qual cosa coneixem <strong>els</strong> seus noms i <strong>els</strong> <strong>de</strong>lictes que<br />
motivaren <strong>les</strong> acusacions.<br />
El primer judici d'aquest tipus que coneixem se celebrà l'any 1545. <strong>La</strong> inculpada es <strong>de</strong>ia<br />
Margarida i era esposa d'Antoni Millier, <strong>de</strong> la vall d'Àssua. Quant als càrrecs que se li<br />
2<br />
. Apèndix documental, números 2 i 3.<br />
3<br />
. Pere FERRUSSOLA, Notícia històrica <strong>de</strong>l Sant Misteri <strong>de</strong> Cervera, Cervera, Estampa y llibreria <strong>de</strong> Valentí, 1892,<br />
pàgs. 19 i 28.<br />
4<br />
. Més da<strong><strong>de</strong>s</strong> sobre aquest ec<strong>les</strong>iàstic a: Manuel RUBIO Y BORRÁS, Historia <strong>de</strong> la real y pontificia Universidad <strong>de</strong><br />
Cervera, vol. 1, Barcelona, Librería Verdaguer, 1915, pàgs. 409 i 416; Fe<strong>de</strong>rico VILA BARTROLÍ, Reseña histórica,<br />
científica y literaria <strong>de</strong> la Universidad <strong>de</strong> Cervera, Barcelona, Librería y Tipografía Católica Pontificia, 1923, pàgs.<br />
327, 345 i 387.<br />
5<br />
. Apèndix documental, número 16.<br />
6<br />
. Juan BLÁZQUEZ MIGUEL, "Catálogo <strong>de</strong> los procesos inquisitoria<strong>les</strong> <strong>de</strong>l Tribunal <strong>de</strong>l Santo Oficio <strong>de</strong> Barcelona",<br />
Espacio, Tiempo y Forma, sèrie IV, vol. 3 (1990), pàgs. 11-158.
formularen, només sabem que era acusada <strong>de</strong> ser bruixa, però <strong>les</strong> proves <strong>de</strong>vien ser molt poc<br />
convincents, ja que el tribunal acordà alliberar-la 7<br />
.<br />
Tres anys <strong><strong>de</strong>s</strong>prés, però, <strong>els</strong> <strong>cerverins</strong> es mostraren novament preocupats per <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong>.<br />
Per tal <strong>de</strong> po<strong>de</strong>r-<strong>les</strong> i<strong>de</strong>ntificar, <strong>els</strong> paers <strong>de</strong> la població proposaren al consell municipal, en dues<br />
ocasions, fer venir a la vila un home <strong>de</strong> Flix que <strong>les</strong> coneixia, però la proposta fou ambdues<br />
8<br />
vega<strong><strong>de</strong>s</strong> rebutjada .<br />
Aquell mateix any 1548, va ser jutjada una dona francesa que es <strong>de</strong>ia Maria, la qual<br />
havia estat acusada <strong>de</strong> diversos crims i <strong>de</strong> ser bruixa. Tampoc en aquesta ocasió la sentència fou<br />
excessivament severa, ja que només <strong>de</strong> li or<strong>de</strong>nà que abandonés la vila <strong>de</strong> Cervera i el seu<br />
9<br />
terme .<br />
No fou tan afortunada una dona anomenada Magdalena, esposa <strong>de</strong> Salvador Cuberes, <strong>de</strong><br />
Montclar. Inculpada <strong>de</strong> bruixa fetillera, d'haver tingut tractes impúdics amb el dimoni, d'haver<br />
ocasionat danys als fruits i la mort <strong>de</strong> criatures i, encara, d'altres crims, l'any 1617 fou<br />
con<strong>de</strong>mnada pel consell municipal <strong>de</strong> Cervera a ser torturada i, <strong><strong>de</strong>s</strong>prés, penjada pel coll fins<br />
10<br />
que morís .<br />
En canvi, aquell mateix any, el consell municipal cerverí acordà que una dona que es<br />
<strong>de</strong>ia Magdalena, esposa d'Antoni Vilaplana, que havia estat acusada <strong>de</strong> ser bruixa i metzinera,<br />
11<br />
fos alliberada .<br />
L'any 1620, el consell municipal <strong>de</strong> Cervera jutjà una altra bruixa. Es <strong>de</strong>ia Caterina -<br />
també hom l'anomenava la barbuda-, era esposa <strong>de</strong> Joan Guerau, pagès <strong>de</strong> la població, i estava<br />
acusada d'haver causat la mort d'una criatura <strong>de</strong> quatre mesos i <strong>de</strong> dos animals <strong>de</strong> labor, a més<br />
d'altres <strong>de</strong>lictes. Malgrat la gravetat <strong>de</strong> <strong>les</strong> inculpacions, el tribunal acordà lliberar-la sota fiança<br />
12<br />
<strong>de</strong> cent lliures .<br />
L'últim judici per bruixeria celebrat a Cervera que coneixem tingué lloc a l'inici <strong>de</strong> l'any<br />
1640. <strong>La</strong> inculpada, en aquella ocasió, es <strong>de</strong>ia Margarida, era esposa <strong>de</strong> Magí Mestre, un<br />
treballador <strong>de</strong> la població, i havia estat acusada <strong>de</strong> metzinera o bruixa. <strong>La</strong> pena que se li imposà<br />
13<br />
només va ser cinc anys <strong>de</strong> <strong><strong>de</strong>s</strong>terrament <strong>de</strong> la vila i el seu terme .<br />
A continuació, resumim, mitjançant un quadre, <strong>els</strong> sis processos contra <strong>bruixes</strong> que hem<br />
comentat anteriorment. Hom pot observar que solament en un d'ells el tribunal acordà l'aplicació<br />
<strong>de</strong> la pena <strong>de</strong> mort.<br />
7 . Apèndix documental, número 4.<br />
8 . Apèndix documental, números 5 i 6.<br />
9 . Apèndix documental, números 7 i 8.<br />
10 . Apèndix documental, números 9, 10 i 11.<br />
11 . Apèndix documental, número 12.<br />
12 . Apèndix documental, números 13 i 14.<br />
13 . Apèndix documental, número 15.
Any Nom Nom <strong>de</strong>l marit Procedència Sentència<br />
1545 Margarida Antoni Millier Vall d’Àssua Llibertat<br />
1548 Maria ------------------- França Desterrament<br />
1617 Magdalena Salvador Cuberes Montclar Mort<br />
1617 Magdalena Antoni Vilaplana ---------------- Llibertat<br />
1620 Caterina Joan Guerau Cervera Llibertat sota fiança<br />
1640 Margarida Magí Mestre Cervera Desterrament<br />
Apèndix documental<br />
1481, abril, 24. València<br />
1<br />
Simeó Porta, prevere, comunica a la seva mare que es troba <strong>de</strong>tingut a la presó <strong>de</strong><br />
València.<br />
AHCC, FN, Cervera, Anònims, Varis, Registre d<strong>els</strong> actes..., 1432-1472, paper solter.<br />
Molt amada e <strong>de</strong> mi cara mare, ab humil recomendació, prece<strong>de</strong>nt làgrimes e plos,<br />
scrich a la vostra reverència com per una letra ara novament rebuda lo diumenge <strong>de</strong> Pasqua aguí<br />
gran consolació <strong>de</strong> saber vostra sanitat; si <strong>de</strong> lla mia vos plau saber, bé stich, sa e molt atribulat<br />
per rahó <strong>de</strong>l malvat cas que⋅n ha seguit, <strong>de</strong>l qual n'estich apresonat e en las mias cames ben<br />
ferrat, que si vós, la mia mare, al present no⋅m ajudau, la mia fi serà ací en la presó, car trob-me<br />
sol, stra[n]y hi <strong><strong>de</strong>s</strong>ert <strong>de</strong> amichs e <strong>de</strong> parents, entre quatre parets, en casa fosca molt cruel, com<br />
si yo hagués mort a Ihesuchrist, però ans vos suplich, la mia cara mare, vos plàcia no parar<br />
asment a la mia ignorància e temptació, <strong>de</strong>l qual may me trobí fins ara, <strong>de</strong>l qual lo diable me a<br />
temptat com aquel qui may sesa ni folga, <strong>de</strong> què yo malvat hi so quaygut, <strong>de</strong> què ja en València<br />
may fos vengut, car los sants hi tornen <strong>diab<strong>les</strong></strong>, <strong>de</strong> què yo me'n penit e dich la mia culpa, hon yo<br />
no merexia tan gran penitència per tant xich pecat per yo la primera vegada ésser en València<br />
arribat, hon confiu, la mia cara mare, que <strong>les</strong> vostres beneytes oracions e làgrimes me auran<br />
ajudat; stich algun tant aconortat, pus vós, la mia mare, ne sabeu le veritat, hon fas fi que no és a<br />
mi ni a la festa scriure pus larch, car la vostra saviesa comprendrà la mia fortuna, soplicant-vos,<br />
la mia cara mare, <strong>de</strong> alguna sotsvenció, <strong>de</strong> la qual yo fas gran <strong><strong>de</strong>s</strong>pesa en la presó entre carcelage<br />
e feros e altre tribulació, car no sé a qui⋅m digua ma pasió sinó a vós, la mia mare, que⋅m aveu<br />
parit en gran dolor, e agau compassió <strong>de</strong> mi lo pus prest que pugau, car la mia ànima stà molt
atribulada e lo meu cos stà vexat e congoxat; lo socós ab la resposta sia molt prest e no tar<strong>de</strong>u si<br />
viu trobar-me volreu, car ja ben bé no só <strong>de</strong> mi matex, tanta és la pena que pas ab tant; no dich<br />
pus sinó que prech al bon Ihesús que us don tanta <strong>de</strong> sanitat com lo vostre cos <strong><strong>de</strong>s</strong>iga e yo volria,<br />
e no muyre yo fins aga vits [sic] los vostres hulls; moltes recomendacions a mos jermans e<br />
germanes e a tots mos parents e amichs, que sap Déu que pus larch aguere scrit sinó que stich<br />
tant atribulat que no sé que⋅m dich, però tots temps <strong>de</strong>manant-vos vènia e perdó, la mia mare,<br />
que sé per mi passau molta pena e passió. Scrita en la presó cruel, plena <strong>de</strong> tribulació, ab<br />
làgrimes, dolós e plos, a XXIIII <strong>de</strong> abril a[n]y LXXXI.<br />
Del vostre trist, afortunat e mal punt nat, encarcerat, qui us bessa peus hi mans, Simeon<br />
Porta, fil vostre, indigne prevere.<br />
[Al dors:] A la molt honrada e <strong>de</strong> mi cara mare madona Iohana, muller <strong>de</strong>l honrat e<br />
discret en Simeon Porta, notari, en Cervera, al portal <strong>de</strong> Sentana, sia.<br />
1499, maig, 4. Cervera<br />
2<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda que Joan Roca, acusat d'haver mort la seva<br />
mare, sigui turmentat.<br />
AHCC, FM, Consells, 1499, f. 2.<br />
Die quarta mensis madii, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>imo CCCC LXXXX VIIII o ,<br />
fuerunt congregati in aula paciarie ville Cervarie magniffici et honorabi<strong>les</strong> regens vicariam,<br />
paciarii, consiliarii et proceres qui secuntur ad consilium ordinarium pro iudicando quendam<br />
Iohannem Rocha, <strong>de</strong>latum.<br />
Mossèn Johanot d'Oluga, regent la vegueria; mossèn Johan <strong>de</strong> Altarriba, mossèn<br />
Bernadí <strong>de</strong> Altarriba, Pere Ponç, paers; Berenguer Guaçó, Luís <strong>de</strong> Maldà, Jacme Robió, Johan<br />
<strong>de</strong> Rius, Gaspar Ferrer, Jacme Ratera, Gabriel Codina, Salvador Guiu, Johan Ponç, Miquel <strong>de</strong><br />
Pons, Gili Ferrer, Johan Steve, Johan Riusech, Nicholau Guiu, Berthomeu Giscaffrè, consellés.<br />
En lo qual consell comparegué en Lorenç Serra, notari, e presentà en nom e per part <strong>de</strong>l<br />
dit Johan Rocha, <strong>de</strong>lat, una supplicació en paper scrita <strong>de</strong>l tenor següent: «Ihesús. Magníffichs e<br />
savis senyors, no ignoren <strong>les</strong> savieses vostres, etc.» [espai en blanc].<br />
E, <strong>les</strong>ta la dita suplicació, fonch proposat per lo dit mossèn Johanot d'Oluga, regent la<br />
vegueria <strong>de</strong> Cervera e ballia per lo senyor rey, dient: «Senyors, ja haveu hoyda la suplicació<br />
presentada per lo sènyer en Lorenç Serra, per micer Ffrancí Salvador, qui ací és, loctinent <strong>de</strong><br />
micer Thomàs Johan <strong>de</strong> Torres, assessor ordinari meu, <strong>de</strong> consell <strong>de</strong>l qual jo us he fets
congregar ací perquè judiqueu, juxta forma <strong>de</strong>l privilegi <strong>de</strong> la judicatura que teniu, si ha loch<br />
turment o no contra aquest Johan Rocha qui stà pres, <strong>de</strong>lat e inculpat haurie morta sa mare,<br />
sereu largament informats <strong>de</strong>l cas, prech-vos ne purgueu vostres consciències». E lo dit micer<br />
Ffrancí Salvador dix axí: «Senyors molt magníffichs e honorab<strong>les</strong>, aquest Johan Rocha, <strong>de</strong>lat,<br />
segons sabeu, dies ha que stà pres e la enquesta li és stada publicada, que ha da<strong><strong>de</strong>s</strong> ses <strong>de</strong>ffenses,<br />
e, perquè stà en <strong>de</strong>clarar si ha loch turtura contra ell o no, mossèn lo veguer no pot judicar per lo<br />
privilegi <strong>de</strong> la judicatura que⋅s pertany a vosaltres paers e pròmens; per tant, és portat ací lo<br />
procés e enquesta feta contra dit <strong>de</strong>lat e <strong>de</strong> ses <strong>de</strong>ffenses solament perquè judiqueu si ha loch<br />
turtura contra dit Johan Rocha o no, com en aquest punt stigue huy lo procés, e no per<br />
sentenciar-lo diffinitivament; la enquesta us serà legida, stareu attents e mirar-hi heu segons Déu<br />
e vostres consciències». E, dites aquestes parau<strong>les</strong> per lo dit micer Ffrancí Salvador, loctinent <strong>de</strong><br />
assessor, fonch <strong>les</strong>ta la enquesta.<br />
E, <strong>les</strong>ta la dita enquesta e procés e <strong>de</strong>ffenses <strong>de</strong> paraula a paraula, clarament e<br />
romançada lo que ere en latí, encontinent, lo dit micer Ffrancí Salvador, loctinent <strong>de</strong> assessor <strong>de</strong><br />
dit mossèn lo regent la vegueria e ballia, ab lo dit en Pere Magor, notari e scrivà <strong>de</strong> la dita cort<br />
<strong>de</strong> la vegueria, qui vench aprés, entrevenint-hi lo magníffich mossèn Johan <strong>de</strong> Altarriba, paer en<br />
cap, votant primer, e mi Pere Serra, notari e scrivà <strong>de</strong> la casa <strong>de</strong> la payria, e tots quatre apartats<br />
en la caseta hon scriu lo notari <strong>de</strong> la payria, vingueren los <strong><strong>de</strong>s</strong>sús nomenats paers e pròmens e<br />
consellés, la hu aprés <strong>de</strong> altre; començà a votar lo dit paer en cap e restà allí en dita caseta e los<br />
altres votaren en secret, la hu aprés l'altre, e havent votat se'n anaven al cap <strong>de</strong>l porxo <strong>de</strong> la dita<br />
casa <strong>de</strong> la payria fins tots hagueren acabat <strong>de</strong> votar. Los quals vots foren continuats e scrits per<br />
lo dit en Pere Magor, notari, e per mi dit Pere Serra, quiscú en hun full <strong>de</strong> paper, e sumats los<br />
dits vots per los dits Pere Maior, notari, e mi dit Pere Serra, notari, ensemps ab los dits mossèn<br />
loctinent <strong>de</strong> assessor e paer en cap, fonch vist la magor part d<strong>els</strong> dits vots ésser que sentenciaren<br />
lo dit Johan Rocha, <strong>de</strong>lat, sie turmentat.<br />
E continuada la dita sentència per dit Pere Maior, notari, e mi dit Pere Serra, notari, los<br />
dits vots e papers, encontinent, en presència d<strong>els</strong> dits mossèn lo regent la vegueria, son loctinent<br />
<strong>de</strong> assessor, paers, consell e pròmens, foren cremats, segons és acostumat, dins la sala <strong>de</strong> la<br />
payria.<br />
1499, maig, 17. Cervera<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera sentencia a mort i esquarterament Joan Roca.<br />
AHCC, FM, Consells, 1499, f. 3 v.<br />
3
Die XVII mensis madii, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>imo quadringentesimo<br />
nonagesimo nono, fuerunt congreguati in aula paciarie ville Cervarie, ad requisicionem<br />
magniffici regentis vicariam et baiuliam dicte ville, magniffici et honorabi<strong>les</strong> paciarii, consiliarii<br />
et proceres qui secuntur pro iudicando quendam Iohannem Roqua, loci <strong>de</strong> Alcanós.<br />
Mossèn Johanot d'Olúgia, regent la vegueria e ballia <strong>de</strong> Cervera, e micer Thomàs Joan<br />
<strong>de</strong> Torres, son assessor; mossèn Johan <strong>de</strong> Altarriba, mossèn Bernadí <strong>de</strong> Altarriba, Pere Ponç,<br />
Anthoni Texidor, paers; Berenguer Guaçó, Jacme Robió, Johan <strong>de</strong> Rius, Gaspar Ferrer, Jacme<br />
Ratera, Gabriel Codina, Salvador Guiu, Johan Ponç, Miquel <strong>de</strong> Pons, Gili Ferrer, Johan Steve,<br />
Nicolau Guiu, Berthomeu Giscafrè, consellés; mossèn Luís Johan <strong>de</strong> Vilaplana, Johan Soler,<br />
Gabriel Bonet, Ffrancesch Moní, Anthoni Saliteda, Jacme Botell, Ffrancesch Buguart, Pere<br />
Guillem Spona, Anthoni Çabater, pròmens.<br />
En lo qual consell fonch proposat per lo dit mossèn Johanot d'Oluya, regent la vegueria<br />
e ballia <strong>de</strong> Cervera per lo senyor rey, dient com ell havie request als magníffichs <strong>de</strong> paers fessen<br />
congregar lo present consell perquè judicassen e sentenciassen a⋅n Johan Rocha, <strong>de</strong>lat e inculpat<br />
haurie morta sa mare, lo qual per semblant consell poch dies ha fonch con<strong>de</strong>mpnat a turtura, e,<br />
aprés, <strong>de</strong> sa boqua, haurie confessat lo crim, segons en la enquesta és <strong>de</strong> veure e segons per<br />
micer Torres, assessor seu, los serà largament narrat. E dit açò per lo dit magníffich micer<br />
Thomàs Johan <strong>de</strong> Torres, assessor predit, fonch dit e expressat als dits honorab<strong>les</strong> e magníffichs<br />
paers e pròmens per tals o semblants parau<strong>les</strong> en effecte: «Senyors molt magníffichs e<br />
honorab<strong>les</strong>, pochs dies ha, en virtut <strong>de</strong> privilegi ad aquesta universitat atorgat per lo[s] senyors<br />
reys <strong>de</strong> judicar tots criminosos, per vosaltres o semblant consell és stat judicat lo dit Johan<br />
Rocha, <strong>de</strong>lat, fos turmentat, e lo mossèn lo regent la vegueria e ballia, <strong>de</strong> consell meu, assessor<br />
seu, volent executar la dita sentència, ans <strong>de</strong> executar-la, per nosaltres dit Johan Rocha una e<br />
moltes vegua<strong><strong>de</strong>s</strong> és stat amonestat que, vists los grans indicis que tenie contra ell, volgués<br />
bonament confessar la veritat, sens turment, e, vist que ell stava e perseverava en neguar, hair<br />
matí, que comptaven XVI <strong>de</strong>l present mes, per ells dit mossèn lo regent e assessor dit Johan<br />
Rocha fonch tret <strong>de</strong> la presó e pugat ací en la present sala per fer-lo turmentar e executar dita<br />
sentència e, essent en la present sala, en presència d<strong>els</strong> dits regent <strong>de</strong> veguer e balle, assessor e<br />
paers e mestre Tomàs Ferrer e mestre Johan Ponç, cirurgians, fonch amonestat volgués atorgar<br />
sens turment e foren-li legi<strong><strong>de</strong>s</strong> totes <strong>les</strong> interrogacions a ell en tota la enquesta e, stant e<br />
perseverant en lo negar, per Johan Benet Mosquit, botxí, li fonch mes en la mà squerra lo guant<br />
<strong>de</strong>l emperador e, començant a estrènyer, la corda, que ere prima, se trencà e trameteren per altra<br />
corda e, entretant, lo dit Johan Rocha confessà sens sperar més com ell havie morta la dita sa<br />
mare e la havie <strong><strong>de</strong>s</strong>pullada e mesa al lit, segons largament en la enquesta o procés, la qual serà<br />
legida, és contengut es reffer, e açò fonch <strong>de</strong> matí, toca<strong><strong>de</strong>s</strong> <strong>les</strong> <strong>de</strong>u hores. En aprés, entre set e<br />
huyt hores <strong>de</strong> vespre o bé huyt hores toca<strong><strong>de</strong>s</strong>, lo dit mossèn regent la vegueria e ballia e ell dit<br />
assessor, en presència d<strong>els</strong> dits paers e d'en Pere Magor, notari, fonch legida al dit Johan Rocha<br />
en la presó, largament, la dita confessió que havie feta, si ere axí com havie dit, lo qual dix que
sí e que stave e perseverave en aquella, <strong>de</strong>manant misericòrdia, que lo diable lo y havie fet fer. E<br />
huy <strong>de</strong> matí encara li són tornats a interrogar-lo e legir la dita confessió, en presència d'en<br />
Lorenç Serra, parent seu, e axí matex stà e persevere en aquella, <strong>de</strong>manant misericòrdia, segons<br />
largament en lo dit procés és <strong>de</strong> veure, al qual se reffer». Lo qual procés e enquesta, ço és, fet<br />
aprés <strong>de</strong> la sentència <strong>de</strong> turtura, que és <strong>de</strong> la sua confessió, feta geminada, fins a la fi, fonch<br />
<strong>les</strong>ida e <strong>de</strong>clarada als dits paers, consell e pròmens, <strong>de</strong> paraula a paraula, per lo dit mossèn<br />
assessor.<br />
E, <strong>les</strong>ta la dita enquesta e procés, encontinent, lo dit micer Thomàs Johan <strong>de</strong> Torres,<br />
assessor <strong>de</strong> dit mossèn lo regent la vegueria e ballia, ab lo dit en Pere Magor, notari e scrivà <strong>de</strong><br />
la dita cort <strong>de</strong> la vegueria, entrevenint-hi mossèn Johan <strong>de</strong> Altarriba, paer en cap, votant primer,<br />
e mi Pere Serra, notari e scrivà <strong>de</strong> la casa <strong>de</strong> la payria, e tots quatre apartats en la caseta hon<br />
scriu lo dit notari <strong>de</strong> la payria, vingueren tots los <strong><strong>de</strong>s</strong>sús nomenats paers e pròmens, hu aprés <strong>de</strong><br />
altre, començant a votar lo dit paer en cap e restà allí e los altres, hu aprés <strong>de</strong> altre, e, havent<br />
votat en secret, se'n anaven al cap <strong>de</strong>l porxo <strong>de</strong> la dita casa <strong>de</strong> la payria fins tots hagueren acabat<br />
<strong>de</strong> votar. Los quals vots foren continuats e scrits per lo dit en Pere Magor e mi Pere Serra,<br />
notari, quiscú en hun full <strong>de</strong> paper, e sumats los dits vots per los dits Pere Magor e mi Pere<br />
Serra, notari, ensemps ab lo dit mossèn assessor e paer en cap, fonch vist la magor part d<strong>els</strong> dits<br />
vots ésser que sentenciaren lo dit Johan Rocha muyre e sie scorterat e posats los cortés per los<br />
lochs hon los dits mossèn lo regent la vegueria e ballia e los senyors <strong>de</strong> paers elegiran.<br />
E, continuada e publicada la dita sentència per lo dit Pere Magor e mi Pere Serra, notari,<br />
<strong>de</strong> manament <strong>de</strong>l dit mossèn lo regent la vegeria, los dits vots e papers, en presència d<strong>els</strong> dits<br />
mossèn lo regent la vegueria e ballia e son assessor, paers e pròmens, foren cremats los dits vots<br />
e papers dins la sala <strong>de</strong> la payria, segons és acostumat.<br />
1545, novembre, 28. Cervera<br />
4<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda que Margarida, esposa d'Antoni Millier, <strong>de</strong> la<br />
vall d'Àssua, la qual havia estat acusada <strong>de</strong> ser bruixa, sigui alliberada.<br />
AHCC, FM, Consells, 1545, f. 73 v.<br />
Die XXVIII mensis novembris M D XXXX V.<br />
[...].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Judicatura.<br />
E en aprés fonch més avant preposat per lo dit magnífich micer Steve <strong>de</strong> Navers,
loctinent <strong>de</strong> assessor predit, en effecte com na Margarida, muller d'en Antoni Millier, <strong>de</strong>l lloch<br />
<strong>de</strong> Luçay <strong>de</strong> la vall d'Àssua, stà presa en <strong>les</strong> presons comunes <strong>de</strong> la present vila per bruixa,<br />
segons en la enquesta veuran fore aquella, juxta sèrie y tenor d<strong>els</strong> sobredits privilegis, aquella<br />
vullen sentenciar, la qual enquesta, encontinent, feta dita preposició, fonch legida per lo discret<br />
en Pere Tarroia, notari y scrivà <strong>de</strong> la cort <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> la vila <strong>de</strong> Cervera per la senyora Joana<br />
Solsona, senyora útil <strong>de</strong> dita cort <strong>de</strong> la ballia, la qual <strong>de</strong> verbo ab verbum per lo dit en Pere<br />
Tarroia fonch legida e, legida dita enquesta, encontinent fonch procehit a votar y sentenciar la<br />
dita Margarida, juxta sèrie y tenor d<strong>els</strong> dits privilegis, en secret, dins la casa <strong>de</strong> la paheria, en la<br />
forma acostumada, en presència <strong>de</strong>l dit mossèn Perot <strong>de</strong> Alentorn y dit micer Steve <strong>de</strong> Navés y<br />
dit Pere Tarroia y d'en Pere Ponç, notari y scrivà <strong>de</strong> la casa <strong>de</strong> la paheria. E fonch vist lo vot,<br />
parer y sentència <strong>de</strong>l dit magnífich consell que sie aviada. E foren los vots cremats, en presència<br />
<strong>de</strong>l magnífich consell, en la forma acostumada.<br />
1548, juny, 10. Cervera<br />
5<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda no acceptar la proposta <strong>de</strong> fer venir a la<br />
població un home que coneix <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong>.<br />
AHCC, FM, Consells, 1548, f. 44.<br />
Die X mensis iunii, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>imo quingentesimo XXXX VIII,<br />
intus aulam paciarie ville Cervarie et pro negociis infra scriptis fuerunt convocati et congregati<br />
paciarii et proceres hii qui sequntur:<br />
[...].<br />
Més ffonch prepossat per los senyors <strong>de</strong> pahers dient que alguns gentillhòmens y alguns<br />
particulars [diuen] que lo home que coneix <strong>les</strong> bruxes serie a Vallbona e que⋅ll fessen venir ací<br />
per scombrar la vila si algunes metsineres ni bruxes hinch ha, que si aparrà que⋅ll fassen venir<br />
que la honorable promenia y vulle provehir.<br />
Sobre <strong>les</strong> bruxes la magnífica y honorable promenia <strong><strong>de</strong>s</strong>liberà y provehí que per al<br />
present que se stigue.<br />
1548, juny, 20. Cervera<br />
6
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda, novament, no fer venir a la vila l'home <strong>de</strong> Flix<br />
que coneix <strong>les</strong> <strong>bruixes</strong>.<br />
AHCC, FM, Consells, 1548, f. 46.<br />
Dicta die.<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
Al quall consell fonch prepossat per los senyors <strong>de</strong> pahers dient y <strong>de</strong>duhint com per ells<br />
en una promenia fonch prepossat que, attès que per lo camp y altres parts se són troba<strong><strong>de</strong>s</strong> moltes<br />
metsineres eo bruxes e que hi ha un home <strong>de</strong> Flix que <strong>les</strong> coneix e la promenia <strong><strong>de</strong>s</strong>liberà que<br />
se'n donàs rahó al consell ordinari e com lo home que <strong>les</strong> coneix sie a Barcelona, que lo senyor<br />
inquisidor lo ha tramès a <strong>de</strong>manar, que lo honorable consell vulle mirar si⋅ll trametran a<br />
<strong>de</strong>manar o no, que lo honorable consell y vulle provehir y <strong>de</strong>termenar <strong>de</strong>l fahedor.<br />
Sobre açò lo magnífich y honorable consell <strong><strong>de</strong>s</strong>liberà y provehí la maior part que, attès y<br />
consi<strong>de</strong>rat que lo dit home que coneix <strong>les</strong> bruxes metzineres lo senyor inquisidor lo ha tramès a<br />
<strong>de</strong>manar per exheminar-lo e lo exhaminen, que per al present que se stigue, e per havant, segons<br />
lo que s'efectua <strong>de</strong> Barcelona, se farà maior <strong><strong>de</strong>s</strong>liberació.<br />
1548, novembre, 15. Cervera<br />
7<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera no pren cap acord sobre la sentència que cal<br />
pronunciar en relació amb l'acusació feta a una dona francesa, anomenada Maria, <strong>de</strong> ser<br />
bruixa i metzinera.<br />
AHCC, FM, Consells, 1548, f. 72 v.<br />
Die XV mensis novembris, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>imo quingentesimo XXXX<br />
VIII, intus aulam domus paciarie ville Cervarie et pro negociis infra scriptis fuerunt convocati et<br />
congregati paciarii, consiliarii et proceres hii qui sequntur:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
[Al marge <strong>de</strong> la esquerra:] Determennen que sie fortifficada la enquesta.<br />
Al qual consell ffonch preposat per lo magnífich mossèn Auguri <strong>de</strong> Sol<strong>de</strong>vila, cavaller,<br />
veguer y balle <strong>de</strong> la vila <strong>de</strong> Cervera per la sacra, cesàrea, cathòlica y real magestat, y per lo<br />
magnífich micer Jaume Ferrer, en quiscun dret doctor y cavaller, assessor seu ordinari, dient y
<strong>de</strong>duhint com tenen pressa en los carces comuns <strong>de</strong> la present vila na Maria, <strong>de</strong> la vila <strong>de</strong> Albern<br />
<strong>de</strong>l regne <strong>de</strong> Ffransa, la quall és <strong>de</strong>tenguda en dits carces y enculpada <strong>de</strong> bruxa y metzinera,<br />
segons veura[n] y hoiran en la enquesta pressa contra dita Maria, la quall los serà legida <strong>de</strong><br />
paraula a paraula per lo discret en Pere Tarroia, notari y scrivà <strong>de</strong> la cort <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> dita vila<br />
per la senyora Joana Solsona, senyora útill <strong>de</strong> dita vila, e, legida aquella, segons sos mèrits,<br />
sentencie y <strong>de</strong>clare dit honorable consell <strong>de</strong> pròmens <strong>de</strong> judicatu[r]a, juxta la consuetut y<br />
pràticha y forma <strong>de</strong>l privilegi <strong>de</strong> judicatura a la present universitat atorgada per los reys<br />
antipassats <strong>de</strong> inmortall memòria y digna recordació, e antigament confirmats per la cessàrea<br />
magestat y per lo sereníssimo príncep, e, legida dita enquesta, fonch procehit per dit consell, en<br />
secret, en la scrivania <strong>de</strong> la paheria, allí presents mossèn Thomàs Moxó, paher en cap, y lo<br />
magnífich micer Jaume Ferrer, assessor, Pere Tarroia, scrivà <strong>de</strong> la cort, y Joan Muntaner, scrivà<br />
<strong>de</strong> la paheria, e rebuts dits vots en secret per los sobredits paher en cap, assessor, scrivà <strong>de</strong> la<br />
cort <strong>de</strong> la ballia, rebuts per lo scrivà <strong>de</strong> la paheria votaren en secret, e lo vot, parer y sentència<br />
<strong>de</strong>l dit consell <strong>de</strong> pròmens <strong>de</strong> judicatura és que la dita Maria [espai en blanc].<br />
1548, novembre, 28. Cervera<br />
8<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera sentencia una dona anomenada Maria, la qual havia<br />
estat acusada <strong>de</strong> diversos crims i <strong>de</strong> ser bruixa, a haver d'abandonar la vila i el seu terme.<br />
AHCC, FM, Consells, 1548, f. 74 v.<br />
Die XXVIII mensis novembris, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>simo quingentessimo<br />
quadragessimo octavo, pro consilio celebrando ffuerunt convocati paciarii et consiliarii et<br />
proceres pro consilio <strong>de</strong> iudicatura hii qui secuntur:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
En lo qual consell <strong>de</strong> judicatura fon prepossat per lo magníffich micer Alguri <strong>de</strong><br />
Sol<strong>de</strong>vila, donzell, veguer y balle <strong>de</strong> la pressent vila, <strong>de</strong> que <strong>de</strong>duït a dit consell que tenen una<br />
dona qui⋅s diu Maria, <strong>de</strong>lada, a gran temps que està <strong>de</strong>tenguda en la pressó comuna <strong>de</strong> dita vila,<br />
<strong>de</strong> que és inculpada <strong>de</strong> certs crims e inculpada <strong>de</strong> bruxa, e que miraran lo proceis los serà legit<br />
per lo notari <strong>de</strong> la cort <strong>de</strong> la ballia que, juxta fforma, sèria e tenor <strong>de</strong>l privilegi <strong>de</strong> judicatura a la<br />
pressent universitat atorgats per los sereníssimos reys antepassats <strong>de</strong> inmortal memòria e digna<br />
recordació a la pressent universitat atorgats e per la cessàrea magestat, rey y senyor nostre,<br />
benaventuradament regnant, conffirmats, judiquen dita Maria, juxta mèrits <strong>de</strong>l proceis que serà<br />
legit al magnífich consell <strong>de</strong> judicatura, e ffonch procehit que lo notari <strong>de</strong> la ballia legí[s] lo
procés e enquesta, e ffonch votat en secret en la scrivania <strong>de</strong> la paeria, e fforen <strong>de</strong>l vot y <strong>de</strong> parer<br />
que dita Maria ffos ban<strong>de</strong>yada <strong>de</strong> la vila y termes <strong>de</strong> aquella.<br />
1616, <strong><strong>de</strong>s</strong>embre, 12. Cervera<br />
9<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda que es prengui informació a una dona acusada<br />
<strong>de</strong> ser bruixa que fugí <strong>de</strong> la presó <strong>de</strong> Montclar i que es <strong>de</strong>mani al senyor d'aquesta última<br />
població la documentació convenient per tal <strong>de</strong> po<strong>de</strong>r-la jutjar.<br />
AHCC, FM, Consells, 1616, f. 20 v.<br />
Die XII mensis <strong>de</strong>cembris, anno a nativitate Domini M DC XVI, in aula domus paciarie<br />
fuerunt convocati infra scripti et sequentes:<br />
[...].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Bruxa.<br />
E més fonch proposat per los senyors pahers <strong>de</strong> com tots saben en <strong>les</strong> presons <strong>de</strong> la<br />
present vila stà presa una bruxa que diuen fugí <strong>de</strong> <strong>les</strong> presons <strong>de</strong> Montclar y lo senyor <strong>de</strong><br />
Montclar la ha <strong>de</strong>manada per medi <strong>de</strong> Joan Grio<strong>les</strong>, que li ha scrita una carta perquè la <strong>de</strong>manàs,<br />
y com no⋅s pogue fer sens <strong>de</strong>terminatió <strong>de</strong> consell que per so miren si la donaran ho lo fahedor.<br />
E lo magnífich consell <strong>de</strong>terminà que se prengue informatió contra la dona que stà<br />
inculpada <strong>de</strong> bruxa y <strong>de</strong>tinguda en <strong>les</strong> presons d'esta vila y també que se scrigue al senyor <strong>de</strong><br />
Montclar que done <strong>les</strong> enquestes té contra <strong>de</strong> ella rebu<strong><strong>de</strong>s</strong>, perquè se entén que <strong>les</strong> dóna, y que<br />
sie castigada assí conforme sos mèrits.<br />
1617, juny, 4. Cervera<br />
10<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera sentencia Magdalena, esposa <strong>de</strong> Salvador Cuberes, <strong>de</strong><br />
Montclar, acusada <strong>de</strong> ser bruixa i metzinera, a ser torturada i, <strong><strong>de</strong>s</strong>prés, penjada pel coll fins<br />
que mori.<br />
AHCC, FM, Consells, 1617, f. 18.
Die quarta mensis iunii, anno a nativitate Domini M DC XVII, in aula domus paciarie<br />
fuerunt convocati infra scripti et sequentes:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Judicatura <strong>de</strong> Magdalena Cuberes, <strong>de</strong> Montclar, enculpada <strong>de</strong><br />
bruxa y metsinera.<br />
Al qual magnífich consell fonch per lo magnífich senyor Narcís Pau Regàs, valle <strong>de</strong> la<br />
present vila y terme <strong>de</strong> Cervera per la sacra, cathòlica y real magestat, és stat <strong>de</strong>duhit <strong>de</strong> paraula<br />
com en los càrcers reals y comuns <strong>de</strong> la present vila stà <strong>de</strong>tinguda la persona <strong>de</strong> na Magdalena<br />
Cuberes, àlias Salvadora, muller <strong>de</strong> Salvador Cuberes, <strong>de</strong>l lloch <strong>de</strong> Montclar, enculpada <strong>de</strong><br />
bruxa etxisera y <strong>de</strong> haver tingut tractes impúdichs ab lo dimoni y <strong>de</strong> haver fet danys en fruyts y<br />
mortes criatures y altres coses ma<strong>les</strong> per ella fetes y perpetra<strong><strong>de</strong>s</strong>, a la qual se a fulminada<br />
enquesta, la qual llegirà lo scrivà <strong>de</strong> la cort <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> dita vila y lo magnífich micer<br />
Francesch Pastor, doctor en drets, assessor seu ordinari, informarà a vostres mercès y magnífich<br />
consell y, oy<strong><strong>de</strong>s</strong> dites enquestes y la informatió <strong>de</strong>l dit magnífich assessor, per observansa d<strong>els</strong><br />
privilegis reals a sta universitat concedits y <strong>de</strong> nou confirmats per la sacra, cathòlica y real<br />
magestat <strong>de</strong>l rey don Phelip, senyor nostre, vuy benaventuradament regnant, <strong>de</strong>cla[ra]ran y<br />
sententiaran lo que sie <strong>de</strong> justícia.<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Penyada.<br />
E lo dit magnífich consell, hoy<strong>de</strong>a dita enquesta y informatió per dit magnífich assessor<br />
feta, ha sententiat y <strong>de</strong>clarat que dita na Magdalena Cuberes sie penyada per lo coll a guisa que<br />
muyre y que primer sie torturada in capite sosiarum.<br />
1617, juliol, 8. Cervera<br />
11<br />
Jaume Rosier, botxí <strong>de</strong> Cardona, reconeix haver rebut 8 lliures, que són l'import d<strong>els</strong><br />
treballs <strong>de</strong> torturar i penjar Magdalena, esposa <strong>de</strong> Salvador Cuberes.<br />
AHCC, FM, Àpoques ordinàries, 1617, s. f.<br />
Die VIII iulii M DC XVII.<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Per penyar la bruxa, VIII lliures.<br />
Similis apocha fuit firmata per Iacobum Rosier, carnificem sive executorem criminalium<br />
in villa Cardone resi<strong>de</strong>ntem, <strong>de</strong> octo libris, monete Barchinone, et sunt ratione sui salarii<br />
torquendi in capite sosiarum et postea suspen<strong>de</strong>ndi in alta furcha Magdalenam Cuberes, uxorem<br />
Salvatoris Cuberes, cultoris <strong>de</strong> la Donsell, bruxa et metzinera, per magnificum concilium <strong>de</strong>
iudicatura presentis ville die quarta currentis con<strong>de</strong>mpnatam, habitis realiter et <strong>de</strong> facto in bona<br />
pecunia numerando in notarii et testium infra scriptorum presentia. Et i<strong>de</strong>o renuntiando, etc.,<br />
presentem fecit apocham, etc.<br />
Testes sunt Gabriel Fàbregues, calligarius, et Mathias Ferran, passamanerius, Cervarie.<br />
1617, agost, 31. Cervera<br />
12<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda que Magdalena, esposa d'Antoni Vilaplana,<br />
que havia estat acusada <strong>de</strong> ser bruixa i metzinera, sigui alliberada.<br />
AHCC, FM, Consells, 1617, f. 19.<br />
Die trigessima prima et ultima mensis augusti M DC XVII, in aula domus paciarie<br />
fuerunt convocati infra scripti et sequentes:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Judicatura <strong>de</strong> Magdalena Vilaplana.<br />
Al qual magnífich consell fonch, per lo magnífich micer Joan <strong>de</strong> Corts, donsell y doctor<br />
en drets, paher en cap <strong>de</strong> la present vila y, en dit nom, per absèntia <strong>de</strong>l magnífich senyor Narcís<br />
Pau Regàs, balle <strong>de</strong> la present vila <strong>de</strong> Cervera per la sacra, cathòlica y real magestat, en virtut <strong>de</strong><br />
privilegis reals a la present universitat concedits, proposat y <strong>de</strong>duhit <strong>de</strong> paraula com en los<br />
càrcers reals y comuns <strong>de</strong> la present vila stà <strong>de</strong>tinguda la persona <strong>de</strong> na Magdalena Vilaplana,<br />
muller <strong>de</strong> n'Anthoni Vilaplana, pagès, enculpada <strong>de</strong> bruxa y metzinera, a la qual stà fulminada<br />
enquesta, la qual llegirà lo notari y scrivà <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> dita vila, y lo magnífich micer<br />
Francesch Pastor, doctor en drets, assessor ordinari <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> dita vila, informarà al dit<br />
magnífich consell perquè, hoyda aquella y la enquesta contra ella fulminada, per observansa<br />
d<strong>els</strong> privilegis reals <strong>de</strong> judicatura a sta universitat concedits y <strong>de</strong> nou [confirmats] per la sacra,<br />
cathòlica y real magestat <strong>de</strong>l rey nostre senyor, vuy benaventuradament regnant, <strong>de</strong>clàron y<br />
sentèntion lo que sie <strong>de</strong> justícia.<br />
E lo dit magnífich consell, hoy<strong><strong>de</strong>s</strong> dita enquesta y informatió per dit magnífich assessor<br />
feta, sententià y <strong>de</strong>clarà que dita Magdalena Vilaplana sie relaxada <strong>de</strong> <strong>les</strong> presons liberament.<br />
1620. Cervera<br />
13
<strong>Els</strong> paers <strong>de</strong> Cervera <strong>de</strong>manen al lloctinent general <strong>de</strong> Catalunya que Caterina,<br />
acusada <strong>de</strong> bruixa i metzinera, sigui jutjada pel consell municipal <strong>de</strong> la vila.<br />
AHCC, FM, Memorials i suplicacions, paper solter.<br />
Excel.lentíssim senyor:<br />
Deu haver cerca <strong>de</strong> quatre mesos que lo veguer y balle <strong>de</strong> esta vila prengué la persona <strong>de</strong><br />
Catherina Guerau, dita la barbuda, inculpada <strong>de</strong> bruxa y metzinera, que ja per lo mateix cas altra<br />
vegada fonch <strong>de</strong>tinguda en <strong>les</strong> presons <strong>de</strong> esta vila, y, com per part <strong>de</strong> dita Guerau se haie<br />
interposat recors a vostra excel.lència y son real consell y per avuy la causa <strong>de</strong> aquell no està<br />
<strong>de</strong>cidida, nos ha aparegut supplicar a vostra excel.lència nos fasse mercè manar sie conservat lo<br />
privilegi té esta universitat <strong>de</strong> judicar los criminosos en aquella <strong>de</strong>linqüents y no donar lloch a<br />
que la causa y mèrits <strong>de</strong> dita Guerau se haie <strong>de</strong> tractar en altre tribunal, sinó en lo consell <strong>de</strong><br />
judicatura <strong>de</strong> esta vila, que tenim entès micer Pere Pau Pascual, assessor ordinari <strong>de</strong>l veguer y<br />
balle <strong>de</strong> esta vila, que⋅s trobe en exa ciutat, en lloch <strong>de</strong> procurar que lo recors se <strong>de</strong>clare en favor<br />
<strong>de</strong>l veguer, procure lo contrari per alguns respectes, que, com vostra excel.lència pot manar<br />
vèurer en la enquesta, se és aportat molt fluxament en aquella y en la <strong>de</strong>positió <strong>de</strong> dita Guerau y<br />
ha dilatat molt temps a rebre dita <strong>de</strong>positió, volent-la composar y induhint al veguer la relaxàs y<br />
remetés ab compositió <strong>de</strong> sinquanta scuts, y axí, per acudir a vostra obligació y per conservació<br />
d<strong>els</strong> privilegis, attès que lo consell y prohoms <strong>de</strong> judicatura no han acostumat fer agravis, ans<br />
usar <strong>de</strong> misericòrdia, nos ha aparegut fer esta a vostra excel.lència per a què mane provehir lo<br />
que convingue per conservació <strong>de</strong> dits privilegis y cirvetut <strong>de</strong> esta universitat y bona<br />
administració <strong>de</strong> la justícia.<br />
Guar<strong>de</strong> Déu, etc.<br />
1620, octubre, 19. Cervera<br />
14<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera acorda que Caterina, esposa <strong>de</strong> Joan Guerau, pagès <strong>de</strong><br />
la població, acusada <strong>de</strong> ser bruixa i metzinera i <strong>de</strong> diversos <strong>de</strong>lictes, sigui alliberada sota<br />
fiança <strong>de</strong> cent lliures.<br />
AHCC, FM, Consells, 1620, f. 39 v.<br />
Die XVIIII mensis octobris, anno a nativitate Domini M DC XX, in aula domus patiarie
fuerunt convocati infra scripti et sequentes:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Judicatura <strong>de</strong> Catharina Guerau, treta a manlleuta.<br />
Al qual magnífich consell fonch per lo magnífich doctor Phelip Cerveró, paher en cap<br />
<strong>de</strong> la present vila y, en dit nom, per absèntia <strong>de</strong>l il⋅lustre senyor Charlos <strong>de</strong> Guimerà, veguer y<br />
balle <strong>de</strong> la present vila per la sacra, cathòlica y real magestat <strong>de</strong>l rey, nostre senyor, regint lo dit<br />
offici <strong>de</strong> veguer y balle en virtut <strong>de</strong> privilegi real a esta universitat concedit, és estat <strong>de</strong>duhit <strong>de</strong><br />
paraula <strong>de</strong> com en los càrcers reals y comuns d'esta vila està <strong>de</strong>tinguda la persona <strong>de</strong> Catharina<br />
Guerau, muller <strong>de</strong> Joan Guerau, pagès habitant en dita vila, <strong>de</strong>lada y inculpada <strong>de</strong> haver mort a<br />
Vicent Fabregat, fill <strong>de</strong> Francesch Fabregat, pagès <strong>de</strong> dita vila, y <strong>de</strong> Catharina, muller sua, <strong>de</strong><br />
edat <strong>de</strong> quatre mesos, poch més o mancho, y <strong>de</strong> haver mort un matxo y mula <strong>de</strong> Sebastià<br />
Alcover, pagès <strong>de</strong> dita vila, y <strong>de</strong> altres <strong>de</strong>lictes y <strong>de</strong> ésser bruxa y metsinera, a la qual està<br />
fulminada enquesta, la qual llegirà lo scrivà <strong>de</strong> la cort <strong>de</strong> la ballia <strong>de</strong> dita vila, y lo magnífich<br />
micer Francesch Texidor, doctor en drets <strong>de</strong> dita vila, assessor ordinari, informarà a vostres<br />
mercès y magnífich consell y, oy<strong><strong>de</strong>s</strong> dita enquesta y la informatió <strong>de</strong>l magnífich assessor, per<br />
observansa d<strong>els</strong> privilegis reals a esta universitat concedits y <strong>de</strong> nou confirmats per la dita sacra,<br />
cathòlica y real magestat <strong>de</strong>l rey don Phelip, senyor nostre, vuy benaventuradament regnant,<br />
<strong>de</strong>clararan y sententiaran lo que sie <strong>de</strong> justítia.<br />
E lo dit magnífich consell, hoyda dita enquesta y informatió per dit magnífich assessor<br />
feta, ha sententiat y <strong>de</strong>clarat que dita Catharina Guerau sia treta <strong>de</strong> <strong>les</strong> dites presons a idònea<br />
manlleuta <strong>de</strong> cent lliures, moneda barcelonesa, a requesta <strong>de</strong> dies.<br />
1640, gener, 14. Cervera<br />
15<br />
El consell municipal <strong>de</strong> Cervera con<strong>de</strong>mna Margarida, esposa <strong>de</strong> Magí Mestre,<br />
treballador <strong>de</strong> la població, que havia estat acusada <strong>de</strong> metzinera o bruixa, a cinc anys <strong>de</strong><br />
<strong><strong>de</strong>s</strong>terrament <strong>de</strong> la vila i el seu terme.<br />
AHCC, FM, Consells, 1640, f. 14.<br />
Die <strong>de</strong>cima quarta mensis ianuarii, anno a nativitate Domini mil<strong>les</strong>simo sexgentessimo<br />
quadragessimo, intus aulam domus paciarie Cervarie pro huiusmodi consilio <strong>de</strong> iudicatura<br />
tenendo et celebrando fuerunt convocati infra scripti:<br />
[Segueixen <strong>els</strong> noms d<strong>els</strong> membres <strong>de</strong>l consell].<br />
[Al marge <strong>de</strong> l'esquerra:] Judicatura.
Al qual magnífich consell fonch proposat per lo magnífich senyor Raphel Mulet, paher<br />
segon en or<strong>de</strong> <strong>de</strong> la present vila y, per absèntia per [sic] il⋅lustre senyor Joan Agustí <strong>de</strong> Forès,<br />
veguer y balle <strong>de</strong> dita vila per la sacra, cathòlica y real magestat, y <strong>de</strong>l magnífich senyor<br />
Francesch Montaner, paher primer en or<strong>de</strong>, regint la dita vegueria y ballia per virtut <strong>de</strong> privilegis<br />
reals concedits a la universitat per los senyors reys, com estos dies passats fonch pressa y<br />
capturada la persona <strong>de</strong> Margarida Mestre, muller <strong>de</strong> Magí Mestre, treballador <strong>de</strong> la present vila,<br />
la qual fonch enculpada <strong>de</strong> metsinera o bruixa, conforme lo magnífich consell veurà en la<br />
enquesta contra <strong>de</strong> aquella fulminada en la cort <strong>de</strong>l dit senyor balle, la qual serà llegida per lo<br />
doctor Ramon Domènech, notari públich <strong>de</strong> dita vila, en nom <strong>de</strong>l doctor Jaume Matheu Magre,<br />
notari y scrivà <strong>de</strong> la dita cort, absent <strong>de</strong> la present vila, al magnífich consell y segons serà feta<br />
relatió per lo magnífich misser Joseph Puig, doctor en dret, assessor ordinari <strong>de</strong> dit senyor<br />
veguer y balle, al magnífich consell per a que, hoyda dita enquesta y relatió <strong>de</strong> dit magnífich<br />
senyor y juxta forma d<strong>els</strong> reals privilegis <strong>de</strong> judicatura concedits a la universitat <strong>de</strong> la present<br />
vila <strong>de</strong> Cervera per los sereníssims reys <strong>de</strong> Aragó <strong>de</strong> felice recordatió y novament confirmats<br />
per la sacra, cathòlica y real magestat <strong>de</strong>l rey, nostre senyor, vuy benaventuradament regnant, sie<br />
judicada y sententiada la dita Margarida Mestre segons ses consiènties.<br />
E lo magnífich consell, hoyda dita enquesta y relatió feta per lo dit magnífich assessor<br />
ordinari, juxta forma <strong>de</strong> dits reals privilegis <strong>de</strong> judicatura, sententià y <strong>de</strong>clarà y a la dita<br />
Margarida Mestre con<strong>de</strong>mpnà en sinch anys <strong>de</strong> <strong><strong>de</strong>s</strong>terro <strong>de</strong> la present vila y terme ab cominatió<br />
<strong>de</strong> altres sinch anys més en cars trenque dit <strong><strong>de</strong>s</strong>terro.<br />
Primers <strong>de</strong>cennis <strong>de</strong>l segle XIX. Cervera<br />
16<br />
Felip Minguell, prevere, catedràtic <strong>de</strong> Cànons <strong>de</strong> la Universitat <strong>de</strong> Cervera, <strong>de</strong>nuncia<br />
dos curan<strong>de</strong>ros al tribunal <strong>de</strong> la Inquisició.<br />
AHCC, FD, capsa 26 (Inquisició), paper solter.<br />
El doctor Felipe Minguell, presbítero, cathedrático <strong>de</strong> Cánones en la Universidad <strong>de</strong><br />
Cervera, para <strong><strong>de</strong>s</strong>cargo <strong>de</strong> su conciencia, tiene que hacer presente al santo tribunal <strong>de</strong> la<br />
Inquisición:<br />
Que en las cercanías <strong>de</strong> dicha ciudad hay dos hombres conocidos con el nombre <strong>de</strong><br />
curan<strong>de</strong>ros, los qua<strong>les</strong> en su modo <strong>de</strong> curar y adivinar exercen algunas artes supersticiosas y<br />
sospechosas <strong>de</strong> pacto con el <strong>de</strong>monio y, por tanto, prohibidas por todas las leyes divinas y<br />
humanas y dignas <strong>de</strong> elevarse a noticia <strong>de</strong>l santo tribunal, al qual <strong>de</strong> mucho tiempo a esta parte
pertenece el conocer <strong>de</strong> semejantes supersticiones, que comunmente saben a heregía.<br />
El uno <strong>de</strong> dichos curan<strong>de</strong>ros vive en Tárrega y se llama Antonio Marsal, el qual suele<br />
adivinar y curar <strong>de</strong>l modo siguiente: Quando se le presenta algún enfermo u otro en nombre <strong>de</strong>l<br />
enfermo para saber si su mal proviene <strong>de</strong> maleficio o embrujamiento y pidiendo su remedio en<br />
caso que lo sea, saca su vaso <strong>de</strong> agua, en el qual suele hechar algunas bolitas, se rebuelve el<br />
agua por sí sola, mira entretanto un libro que tiene <strong>de</strong>lante y luego manifiesta al enfermo su<br />
estado, diciéndole si está o no maleficiado; en caso <strong>de</strong> estarlo, <strong>les</strong> dice si quieren ver las figuras<br />
<strong>de</strong> las bruxas, añadiéndo<strong>les</strong> muchas vécez que tienen cerca <strong>de</strong> su casa la bruxa o persona que <strong>les</strong><br />
hace pa<strong>de</strong>cer; a vécez, hace parecer en el mismo vaso, sobre el agua, ciertas figuritas, que dice<br />
ser las brujas.<br />
En seguida <strong>les</strong> da sus remedios, que consisten ordinariamente en algunos polvos o algún<br />
parche, haciéndo<strong>les</strong> pagar comúnmente un duro; a vécez, encarga que hagan <strong>de</strong>cir alguna misa,<br />
que <strong>les</strong> digan los evangelios o hagan novenarios; a vécez, da remedios muy ridículos y que<br />
ninguna conexión tienen, como el que compren dos quartos <strong>de</strong> alfileres, con la prevención <strong>de</strong><br />
que se los <strong>de</strong>n sin contarlos, que los hagan hervir con aceyte en una certén y que, en hirviendo,<br />
lo hechen todo al fuego; alguna vez, me han referido personas <strong>de</strong> probidad que había dado algún<br />
remedio que inducía a pecar.<br />
Un cierto hombre, hijo <strong>de</strong> Tamarite, en Aragón, cuyo nombre no noté por <strong><strong>de</strong>s</strong>cuydo,<br />
vino a visitar la reliquia <strong>de</strong>l Santo Misterio con su hija, donzella, enferma <strong>de</strong> ma<strong>les</strong> muy<br />
estraños. Este hombre, que tenía todas las señas <strong>de</strong> hombre verídico y <strong>de</strong> bien, me refirió que,<br />
habiendo ohido hablar tanto <strong>de</strong>l curan<strong>de</strong>ro <strong>de</strong> Tárrega, fue a consultarle con su hija sobre los<br />
ma<strong>les</strong> que ella pa<strong>de</strong>cía. El tal curan<strong>de</strong>ro Marsal hizo la prueba con el vaso <strong>de</strong> agua en su<br />
presencia y le dixo en seguida que su hija estaba maleficiada, pero que él no podía curarla por<br />
quanto no había ella conocido hombre, y que, si quería que la curase, era menester que tuviese<br />
parte con algún hombre, a lo menos una o dos vécez, con cuya respuesta se fue al instante<br />
escandalizado el buen aragonés, diciéndole que no quería la salud <strong>de</strong> su hija a tanta costa.<br />
Este tal curan<strong>de</strong>ro parece que <strong>de</strong>be reputarse por mago, según lo que leemos en el canon<br />
14, causa 26, questión 5, don<strong>de</strong>, entre los magos, qui vulgo malefici vocantur ob facinorum<br />
multitudinem, se cuentan los hydrománticos, ab aqua dicti. Est enim hydromantia in aquae<br />
inspectione umbras daemonum evocare et imagineas ludificationes eorum vi<strong>de</strong>re ibique ab eis<br />
aliquid audire ... in quibus ars daemonum est, ex quadam pestifera societate hominum et<br />
angelorum malorum exorta. Un<strong>de</strong> cuncta vitanda sunt christiano et omni penitus execratione<br />
damnanda... His ergo portentis, per daemonum fallaciam, illuditur curiositas humana quando<br />
id impu<strong>de</strong>nter appetunt scire, quod nulla ratione eis competit investigare.<br />
Semejantes especies se leen en otros cánones <strong>de</strong> las seis primeras questiones <strong>de</strong>l Decreto<br />
<strong>de</strong> Graciano, en la causa 26. Hablando ahún más expresamente, la constitución que sobre estas<br />
materias publicó el pontífice Sixto quinto y empieza: Caeli et terrae creator Deus. En ella, entre<br />
los varios modos con que los hombres supersticiosos, impíos o irreligiosos suelen invocar al
<strong>de</strong>monio para saber cosas ocultas y otros efectos, con pacto explícito o implícito, se cuentan<br />
aquellos que lo hacen in phialis seu vasculis vitreis aqua plenis vel in speculo, accensis can<strong>de</strong>lis<br />
etiam benedictis, sub nomine sancti angeli, diabolum adorantes. Esto <strong>de</strong> encen<strong>de</strong>r can<strong>de</strong>las, me<br />
han referido que lo ha hecho también alguna vez el tal Marsal, <strong>de</strong> Tárrega.<br />
El dicho Marsal comúnmente es tenido por hombre malo y se crehe que su modo <strong>de</strong><br />
adivinar y curar es por arte <strong>de</strong>l <strong>de</strong>monio. Los efectos que consiguen los que le consultan son, por<br />
lo regular, que los enfermos se alivian por una temporada, pero <strong><strong>de</strong>s</strong>pués buelven a las mismas o<br />
mayores penas. Son casi infinitos los que concurren a consultar al tal curan<strong>de</strong>ro <strong>de</strong> todas partes;<br />
muchíssimos me han referido que ellos mismos habían ido y habían visto el modo <strong>de</strong> adivinar y<br />
curar, <strong>de</strong>l modo que queda dicho, <strong>de</strong> suerte que es esto ya una cosa pública y notoria en estos<br />
pahises.<br />
Ignacia Rosell y Guiu, viuda, <strong>de</strong> esta ciudad <strong>de</strong> Cervera, me ha dicho que ella misma<br />
había ido a consultarle dos vécez sobre ma<strong>les</strong> <strong>de</strong> su casa y <strong>de</strong>lante <strong>de</strong> ella había hecho lo <strong>de</strong>l<br />
vaso <strong>de</strong> agua y libro para respon<strong>de</strong>r a lo que ella <strong><strong>de</strong>s</strong>eaba saber sobre las enfermeda<strong><strong>de</strong>s</strong> <strong>de</strong> su<br />
casa. Me ha dicho también que otra vez había ido a consultarle su hijo Francisco Rosell.<br />
José Lluel<strong>les</strong>, <strong>de</strong> la Guardia <strong>de</strong> Cervera, me ha referido que ha ido diferentes vécez a<br />
encontrar a Antonio Marsal, <strong>de</strong> Tárrega, para consultarle y pedir remedio sobre diferentes ma<strong>les</strong><br />
estraños <strong>de</strong> su muger e hija; que diferentes vécez le ha visto practicar el modo <strong>de</strong> adivinar por el<br />
vaso <strong>de</strong> agua y mirando un libro; que una vez fue a verle con su hija, llamada Tereza, enferma.<br />
Esta me ha referido que el remedio que le dio el curan<strong>de</strong>ro Marsal para sus ma<strong>les</strong> fue que<br />
comprase dos quartos <strong>de</strong> alfileres, con la prevención <strong>de</strong> que se los habían <strong>de</strong> dar sin contarlos,<br />
que los pusiese a hervir con aceyte en la certén y que, en hirviendo, lo echase todo al fuego.<br />
Jayme Serres, maestro sapatero, <strong>de</strong> Cervera, me ha referido que sabía diferentes que<br />
habían ido a consultar al tal Marsal <strong><strong>de</strong>s</strong><strong>de</strong> esta ciudad y que podrían dar razón <strong>de</strong>l modo <strong>de</strong><br />
adivinar y curar <strong>de</strong>l mismo.<br />
Otro curan<strong>de</strong>ro adivinador hay en el lugar <strong>de</strong> Altet, distante dos horas <strong>de</strong> esta <strong>de</strong><br />
Cervera, llamado Barromba, conocido por "el dulé <strong>de</strong> Altet" porque su oficio es guardar bestias.<br />
El tal hombre es <strong>de</strong>l todo rudo, no sabe leer ni escribir y parece más bestia que hombre. A pesar<br />
<strong>de</strong> esto, <strong>de</strong> muchos años a esta parte, ha sido extraordinario el concurso <strong>de</strong> gente que ha ido a<br />
consultar este embeleco; aunque ahora no es tanta la concurrencia por haberse inclinado más la<br />
gente al <strong>de</strong> Tárrega. Este exerce su arte muy sencillamente: quando va alguno a consultarle<br />
sobre algún mal, saca un pequeño librito <strong>de</strong> pocas ojas que lleva siempre en el gorro, en el que<br />
no hay letra alguna, sí solamente ciertos caracteres o figuras que nadie entien<strong>de</strong> sino él; mirando<br />
su librito dice luego el estado <strong>de</strong>l enfermo, si está o no maleficiado; adivina muchas cosas <strong>de</strong> las<br />
que pasan o han pasado al enfermo; <strong>les</strong> dice a vécez si quieren saber quien es la bruja y que la<br />
tienen cerca <strong>de</strong> casa. Da sus remedios, que consisten regularmente en perfumes con hierbas y<br />
otras cosas, que él se compone; también a vécez encarga alguna misa. Regularmente, los que le<br />
consultan y toman sus remedios sienten algún alivio, pero nunca curan <strong>de</strong>l todo y buelven
<strong>de</strong>ntro poco a quexarse <strong>de</strong> los mismos y otros ma<strong>les</strong>.<br />
Que todo esto sea una manifiesta superstición lo dice claramente el canon 6, causa 26,<br />
questión 2, sacado <strong>de</strong> san Agustín, y el canon 14, causa 26, questión 5, don<strong>de</strong> se cuentan entre<br />
las malas artes <strong>de</strong> los maléficos estas operaciones que se hacen para saber cosas ocultas y curar<br />
in notis sive caracteribus. Lo expresa también bastante la citada constitución <strong>de</strong> Sixto 5, en la<br />
que se lee lo siguiente: Alii sunt... qui pactum faciunt cum inferno, qui ad ocultorum<br />
divinationem et ad alia facinora perpetranda etiam expressa cum diabolo pactione facta...<br />
nefarias magicae artes, incantationes, instrumenta et veneficia adhibent, circulos et diabolicos<br />
characteres <strong><strong>de</strong>s</strong>cribunt, daemones invocant aut consultant, ab eis responsa petunt aut accipiunt,<br />
eis preces et thuris aut aliarum rerum suffimenta seu fumigationes aliave sacrificia offerunt,<br />
can<strong>de</strong>las accendunt aut rebus sacris vel sacramentis aut sacramentalibus sacrilege abutuntur.<br />
Nada más frecuente en dichos curan<strong>de</strong>ros que el practicar estas y semejantes cosas que se<br />
expresan en la citada constitución. El citado curan<strong>de</strong>ro <strong>de</strong> Altet y toda su familia son<br />
enteramente ignorantes en la doctrina cristiana, según me han asegurado personas <strong>de</strong>l mismo<br />
pueblo.<br />
Jayme Serres, maestro sapatero, <strong>de</strong> esta ciudad, me ha referido que él había ido<br />
diferentes vécez a consultar el curan<strong>de</strong>ro <strong>de</strong> Altet por su muger enferma; que había visto como<br />
adivinaba por el librito y otras cosas; que ello hacía con buena fee, creyendo que no había nada<br />
<strong>de</strong> malo, haciéndolo él públicamente, sin que se le dixese nada.<br />
Aunque estos dos curan<strong>de</strong>ros son los más famosos <strong>de</strong> este pahís, no faltan otros<br />
discípulos, y es cierto que semejantes supersticiones van extendiéndose, a pesar <strong>de</strong> lo que se<br />
publica en las Constituciones Tarraconenses, siendo preciso que se excite el zelo <strong>de</strong> los<br />
ecc<strong>les</strong>iásticos en perseguir semejante gente, que causa mucho perjuhicio a la religión,<br />
retrahiendo a los fie<strong>les</strong> <strong>de</strong> los verda<strong>de</strong>ros remedios que <strong>de</strong>berían practicar para sus ma<strong>les</strong>, así en<br />
lo espiritual como en lo corporal. Se escandalizan también muchos buenos <strong>de</strong> ver que en pahís<br />
católico se disimulen estas cosas y que dichos malvados exerzan impunemente sus malas artes.<br />
No son pocos los que están <strong><strong>de</strong>s</strong>eando <strong>de</strong> que el santo tribunal ponga la mano en esto y se<br />
execute contra esta peste <strong>de</strong> la república civil y cristiana el precepto <strong>de</strong> Dios en el Éxodo,<br />
capítulo 22: Maleficos non patieris vivere.