Des del turó d'en Cirer: Cabrils i Cabrera - CapGros.com
Des del turó d'en Cirer: Cabrils i Cabrera - CapGros.com
Des del turó d'en Cirer: Cabrils i Cabrera - CapGros.com
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ONSE<strong>Des</strong> <strong>del</strong> turó d’en <strong>Cirer</strong>:PER RAFAEL VALLBONAFOTOS: SERGIO RUIZ<strong>Cabrils</strong> i <strong>Cabrera</strong>D’aquí dalt estant, <strong>Cabrils</strong> és un nucli menutenvoltat de xalets. Per contra, arrupit sotaBurriac, <strong>Cabrera</strong> sembla més pobleA <strong>Cabrils</strong>, des <strong>del</strong>nucli <strong>del</strong> poble, elsxalets s’enfilen perla serralada.60 61
ONESLes antigues escolesTolrà, avui llar<strong>del</strong>s jubilats, són un<strong>del</strong>s edificis notablesde <strong>Cabrils</strong>Els dies clars d’hivern, quan l’atmosferaés més neta, des <strong>del</strong>turó d’en <strong>Cirer</strong> es pot veure lasilueta de la mallorquina serrade Tramuntana; potser un <strong>del</strong>sespectacles naturals més desconeguts <strong>del</strong>smolts de la la muntanya maresmenca.Concentrats en l’esforç de la pujada, elsciclistes hi passen sense fi xar-s’hi, i els caminantsprefereixen més les espesses zonesboscanes de pi pinyoner que exposar-seal vent o la solana <strong>del</strong> vesant de marinade la serra. L’entapissat verd s’escampaals peus <strong>del</strong> caminant davallant per llevantfi ns a <strong>Cabrils</strong> i cap a <strong>Cabrera</strong> per ponent.En un extrem, el turó coronat pel castell deBurriac deixa guaitar la plana de Mataró.Enfront, el turó de Montcabrer (un gegantvist des de la nacional II), coronat per la creui les antenes, és el vèrtex separador <strong>del</strong>svessants cabrilenc i cabrerenc de la catifaverda. I al fons, el blau, el color omnipresenten la mirada sobre el Maresme.Només una pedrera antiga trenca l’harmoniade la contemplació. D’aquest rocamen van sortir, polits i tallats, els sòcols <strong>del</strong>’estació de França de Barcelona.D’aquí dalt estant <strong>Cabrils</strong> és un nuclimenut envoltat de xalets arrenglerats encarrers que segueixen les formes capricioses<strong>del</strong>s turons. L’autopista, una ratlla grisa illuent, és la frontera. Per contra, arrupit sotaBurriac, <strong>Cabrera</strong>, amb urbanitzacions mésantigues i integrades al nucli urbà, semblamés poble, més poca cosa.Quan poc ho és totBaixar a <strong>Cabrils</strong> des d’aquí és tan senzill<strong>com</strong> buscar els carrers de la urbanitzacióla Llobera i deixar-se portar fi ns a la plaçade l’església. Durant el trajecte potser usadonareu que sou a la urbanització canCabot, o a can Tolrà, o... No patiu que nous perdreu. Avall, que fa baixada!, i arribareual centre de la vila.Un cop aquí potser us farà l’efecte que,amb un cop d’ull al voltant, ja heu vist totel que cal veure: la parròquia de la SantaCreu, aixecada al segle XVIII, restaurada al XIX,refet el campanar que es va enfonsar l’any1915 i destruïda per dins durant la Guerra;l’edifi ci de les antigues escoles Tolrà, arallar de jubilats, i para de <strong>com</strong>ptar; però no.Lliureu-vos al vagar lent pels carrers estretsi silents i descobrireu que, on sembla queno hi ha res, hi és tot. Mestre J. Jambert,cal Sastret, Santa Filomena, la Màquinad’en Mas, la Ferreria, Emília Carles o LluísColmenar són noms de carrers i passatgesque us mostraran, fent tombs, el que ésrealment la vila.Al passatge de la font Sagrera descobrireuel doll <strong>del</strong> mateix nom que brolla directamentde la terra. És un indret típic, però avui endia d’aigua se’n veu ben poca, per aixòés més fàcil trobar gent a la terrassa <strong>del</strong>a Concòrdia. La societat va néixer l’any1891 <strong>com</strong> una mútua, però avui els 600socis es dediquen al teatre, el cant coralo el ciclisme. El bar és un <strong>del</strong>s llocs mésLa vida social de<strong>Cabrils</strong> passa perla Societat La Concòrdia.A can Rodon <strong>del</strong>’Hort s’està <strong>com</strong>ençanta excavar laque pot ser una <strong>del</strong>es vil·les romanesmés importants <strong>del</strong>país.62 63
NO E coneguts de <strong>Cabrils</strong>, sobretot a l’hora <strong>del</strong>Svermut. A tocar, l’antiga fàbrica és el centrecívic i la biblioteca.Si baixeu a la riera heu d’escollir: amunt oavall. Amunt anireu a Can Barba, el campd’esports, el popular restaurant cal Gras opodeu enfi lar-vos de nou fi ns a la serraladaper una carretereta asfaltada que mena ala residència de la Mútua Metal·lúrgica;així veureu el pont de les Heures, bastit el1927 pel marquès de can Tolrà.Si tombeu avall, passareu per can Toscai per l’escola l’Olivera i, una mica més avall,L’ermita <strong>del</strong> Santtrobareu el trencall que mena al barri deCrist és una mostraSant Crist (originàriament sant Cristòfol),<strong>del</strong> preromànic.presidit per la capella preromànica <strong>del</strong> mateixnom i envoltada de masos notables <strong>com</strong>can Vives, can Vehil o ca l’Amat, ambduesamb imponents torres de defensa.El lloc de <strong>Cabrils</strong> s’esmenta ja el 1037<strong>com</strong> a jurisdicció <strong>del</strong> castell de Vilassar,tot i que no va ser municipi independentfi ns al 1820.Els treballs derecuperació <strong>del</strong>patrimoni no s’hanaturat gairebémai a la zona deBurriac.Una antiga capitalAl segle IV aC la Laietània era un vastterritori iber que anava <strong>del</strong> Garraf al <strong>del</strong>tade la Tordera i <strong>del</strong> mar a la serralada prelitoral.La capital era el poblat de Burriac,una incipient urbs d’entre 7 i 10 hectàreesde superfície, amb muralles i trama de carrers,situada al terme de <strong>Cabrera</strong> i al peu<strong>del</strong> turó <strong>del</strong> mateix nom. Al poder políticse li afegia l’econòmic, ja que la ciutatcontrolava les collites de blat <strong>del</strong> Vallès.Per les restes trobades a can Ros o a canRodon de l’Hort se sap <strong>del</strong> molt rica queera la <strong>Cabrera</strong> ibera.Però la prosperitat va acabar desprésde la segona guerra púnica (218-107aC) quan, derrotada Cartago, Roma vacontrolar els territoris ibers. Burriac es varevoltar l’any 197 contra els ocupants, peròel cònsol Cató va dominar els insurrectes ila capital va perdre tot el poder econòmic ila infl uència política. La imponent torre dedefensa bastida al segle III als Dos Pins és64 65
BURRIACEl castell de Burriac és elnexe de l’existència de la<strong>com</strong>arca. D’aquí, al segleXIII, en van néixer els poblesd’avui.66 67
ONSEMas de Baix, reformatUn <strong>del</strong>s llocs d’ interès de <strong>Cabrils</strong> és elMas de Baix, un petit hotel de nou habitacionsubicat al bell mig <strong>del</strong> municipi, en unaacollidora masia <strong>del</strong> segle XVII, consideradaBé d’Interès Cultural per la Generalitat.L’adaptació <strong>del</strong> recinte, impulsada per lafamília Tarruella, propietària de la casa des<strong>del</strong>s anys quaranta, està especialitzat en untipus d’hoste: aquell que busca la tranquillitat,però sense renunciar als privilegis queatorga ser al centre de la població. L’hotelestà a prop <strong>del</strong> mar i de la muntanya, a pocsminuts de la ciutat de Barcelona.Un cop a dins, destaca la decoracióde les habitacions, inspirada en ciutats iregions europees. Tot això, mantenint laseva estructura original, amb mobles <strong>del</strong>ssegles XIX i principis <strong>del</strong> XX i d’antiquaris.El Mas de Baix, però, obre les portes a lamodernitat i presenta les seves habitacionsamb connexió a Internet, televisió, telèfon,climatització i caixa forta. Una cuina casolanaenriqueix la panxa i els més capritxosospoden demanar el plat al seu gust al restaurant,que s’obre per encàrrec <strong>del</strong>s clients.El Mas de Baixs’ubica en unaacollidora masia <strong>del</strong>segle XVII.desmuntada i les necròpolis abandonades.Roma trasllada el centre polític i residenciala la vall plana i fèrtil. Apareixen nuclis agrarisa can Modolell, can Bertomeu o can Català.Les troballes posteriors de les termes dea ca l’Arnau, can Benet o de can Rodonde l’Hort indiquen clarament que <strong>Cabrera</strong>també va ser centre administratiu on vanviure funcionaris, governador i recaptadors.Al segle I aC la ciutat va decaure enfundar-se Iluro.El santuari de can Modolell, que va dedicarel culte a Mitra, demostra però que la vallva continuar poblada fi ns als darrers diesde l’imperi. Al segle XI, la construcció <strong>del</strong>castell de Burriac o de sant Vicenç va dotaral territori d’una administració feudal fi nsal segle XIII, quan Ferran II la va considerarpart de Barcelona, cosa que tècnicamentvolia dir autonomia municipal.La <strong>Cabrera</strong> moderna no viu aliena al seupassat, al contrari, el mostra orgullosa imalda per recuperar-lo i fer, de la seva interpretacióhistòrica, la base de l’avenir. Peraixò el passeig pel poble és majoritàriamentarqueològic. El descobriment <strong>del</strong> poblatibèric l’any 1881, el de les vil·les a canBertomeu, Modolell, Benet o Català, el de68 69
Generacions d’hostalersFa més de cinquanta anys la Dolors i enJosep van convertir un típic mas maresmenc<strong>del</strong> segle XVIII en fonda. La seva fillaAurora i l’Andreu, el seu marit, van donarcontinuïtat a l’empenta <strong>del</strong>s fundadors i elvan consolidar <strong>com</strong> un hostal de referènciai classe més enllà <strong>del</strong>s límits de la contrada.La Montserrat, la néta, l’ha convertit en unestabliment modern on el nou i el vell, ala cuina i a les cambres, es fusionen en unharmonia perfecta, i <strong>com</strong> a exemple, la sevapàgina web: http://www.hostaldecabrils.<strong>com</strong>/. És aquesta la clau de l’encant <strong>del</strong>’Hostal de la Plaça de <strong>Cabrils</strong>.Cuina mediterrània i catalana modernitzadai oberta a tendències actuals, platsde temporada, un celler selecte i un serveiacurat però gens tibat. Tot això en unmenjador lluminós i obert als blaus i verdsque defineixen la <strong>com</strong>arca. Només re<strong>com</strong>anar-vosque, a l’hivern, hi aneu un dijous amenjar-hi escu<strong>del</strong>la i carn d’olla.Per si de cas, tenen catorze habitacionsa<strong>com</strong>odades amb les darreres exigènciesen matèria de serveis i confortabilitat,però decorades amb el gust exquisit de lesalcoves <strong>del</strong>s antics masos senyorials <strong>del</strong>Maresme.L’Hostal de la Plaçaa <strong>Cabrils</strong> és un<strong>del</strong>s establimentsméspopulars.les termes de ca l’Arnau, les més antiguesde la Península, o el recent i espectacularde la vil·la de can Rodon, marquen el creixement<strong>del</strong> municipi.<strong>Cabrera</strong> ha canviat molt, diu algú queencara recorda que, al carrer Sant Joanon va néixer, hi havia telèfons i un forn jadesapareguts; però és precisament en eldecurs d’aquesta transformació quan elL’alberg de TorreAmetller ha posat<strong>Cabrera</strong> en el circuit<strong>del</strong> turisme. jove.La plaça <strong>del</strong>’església és un<strong>del</strong>s racons calmsde <strong>Cabrera</strong>.poble s’ha trobat a si mateix.El nou poble crescut al Pla de l’Avellàconviu amb conreus i fi nques <strong>com</strong> l’HortaVinyals o la Vilaplana; els moderns xaletsde les urbanitzacions s’harmonitzen ambels antics i bellíssims masos de SantaElena d’Agell. I amb el nou i el vell <strong>Cabrera</strong>,construeixen el futur.ItinerariONTuró d’en <strong>Cirer</strong><strong>Des</strong> d’aquest mirador calm,amb Burriac al davant i <strong>Cabrera</strong>i <strong>Cabrils</strong> als peus, es veuMallorca en dies clars d’hivern.Una metàfora <strong>del</strong> país.La ConcòrdiaFundada l’any 1891 <strong>com</strong> amútua, avui és una societatcultural i recreativa. La sevaterrassa és un <strong>del</strong>s punts detrobada <strong>com</strong>arcals a l’hora<strong>del</strong> vermut.Capella de Sant CristUn <strong>del</strong>s rars exemplars d’arquitecturamossàrab. Els masospropers de can Amat o canVehils, amb torres de defensa,formen un conjunt notable.<strong>Cabrera</strong> romanaCan Benet, Ca l’Arnau, canModolell i can Rodon de l’Hortsón llocs indispensables persaber què va ser <strong>Cabrera</strong> en elpassat i què vol ser en el futur.Castell de BurriacEl castell <strong>del</strong> segle XI va serhabitat fins al XIII i restauratparcialment fa uns anys. Unaexcursió simbòlica per la vista iper recordar que els pobles <strong>del</strong>voltant neixen en alliberar-se<strong>del</strong> jou feudal.Santa Elena d’AgellEl conjunt rural més bell iben conservat <strong>del</strong> Maresme.L’església és <strong>del</strong> segle XI el restaurantcals Frares <strong>del</strong> XX, peròambdós justifiquen la visita.SE70 71