santa cecilia.qxd - CIM Benimaclet
santa cecilia.qxd - CIM Benimaclet
santa cecilia.qxd - CIM Benimaclet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
50 Aniversari<br />
Clavariesses Santa Cecília
Depòsit legal:<br />
V-4294-1996<br />
Seu social:<br />
C/Baró de San Petrillo, 14<br />
46020 València<br />
http://www.cimbenimaclet.com<br />
magacim@cimbenimaclet.com<br />
Director:<br />
Enrique Vázquez<br />
Fotografia:<br />
Vicente Rodriguez<br />
Col·laboradors:<br />
Paco Soler<br />
Héctor Sanchis<br />
Maquetació:<br />
Mariam Claramonte<br />
Miguel Pertegás<br />
Redacció:<br />
Ely Barrachina<br />
Víctor Villaplana<br />
Magacim és una publicació<br />
gratuïta que es financia gràcies<br />
a la publicitat que inclou.<br />
Editada pel Centre Instructiu<br />
Musical de <strong>Benimaclet</strong>.<br />
El C.I.M. com a Societat, NO<br />
es fa responsable de les opinions<br />
vertides pels seus redactors<br />
i/o col·laboradors<br />
NO es publicaran col·laboracions<br />
anònimes.<br />
Per a qualsevol col·laboració o<br />
suggeriment, cal adreçar les<br />
seues cartes o e-mails a la nostra<br />
seu social.<br />
Editorial<br />
2<br />
Santa Cecília 2004<br />
La revista Magacim no és una publicació com les que vegem als<br />
quioscs, de les que compra qualsevol persona, be perquè l'interessen els<br />
temes que hi apareixen, be perquè regalen un DVD, o simplement, per<br />
curiositat.<br />
Magacim és la revista pròpia del <strong>CIM</strong>, és la nostra revista. Per això,<br />
quan començàrem a traballar en Magacim l'equip actual, pensàrem que<br />
hauria de ser una ferramenta de comunicació per a tots els membres de<br />
la comunitat <strong>CIM</strong>. Un mitjà per conèixer les activitats que fa cada agrupació,<br />
les opinions de les diferents persones que hi conviuen, les actuacions<br />
i concerts programats, etc.<br />
El <strong>CIM</strong> és una entitat que va cada vegada més en augment, tant en<br />
número de membres com en activitats que s'hi realitzen. Ha passat de<br />
ser la seu de la banda de música del barri de <strong>Benimaclet</strong> a tenir una<br />
infinitat d'activitats de diferent mena, encara que totes o quasi totes<br />
incloses en el camp musical, diguem-ne: orquestra, rondalla, cor,<br />
classes de ball, escacs.<br />
Des de la redacció de Magacim intentem que en cada número de la<br />
revista apareguen sempre articles relacionats amb cadascuna de les<br />
agrupacions del Musical, perquè anem coneixent què fan, quina trajectòria<br />
duen, quins són els seus interessos, etc. Però per a que això puga<br />
portar-se a terme cal la col·laboració de tots: músics i socis. Que ens<br />
conten tot allò que fan, els seus projectes, en fi, tot el que siga<br />
interessant que conega la resta de companys.<br />
També hem passat als mestres de l'escola i als directors de les agrupacions<br />
una circular demanant-los que ens informen de qualsevol esdeveniment<br />
en que hi participe algún músic o alumne a nivell individual,<br />
com pot ser un concurs, una audició especial, algun premi, etc., perquè<br />
ho comentem en la revista.<br />
A més a més tampoc s'oblidem dels músics que pertanyen a la banda<br />
però que en aquests moments per motius professionals no viuen a<br />
València, a ells els estem entrevistant per a que ens conten les seues<br />
vivències.<br />
Com també haureu vist en les últimes revistes editades, tenim el<br />
Pekecim, la pàgina dels més menuts. En ella trobaran passatemps per a<br />
resoldre i divertir-se. Doncs també a ells volem fer participar. Volem la<br />
seua col·laboració fent que ens envien acudits, endevinalles, etc., relacionats<br />
amb la música.<br />
Amb tot el que us hem contat volem aconseguir que Magacim siga<br />
la porta oberta a tots els membres del <strong>CIM</strong>.<br />
Ely Barrachina
Salutació del president<br />
3<br />
Santa Cecília 2004<br />
D'ací uns dies i com cada any tindran lloc les festes de Santa Cecília, però les d'enguany,<br />
com tots sabeu, tenen una cosa molt especial que és la celebració del cinquanta<br />
aniversari de les Clavariesses de Santa Cecília.<br />
La Nostra Societat té en la figura de les seues Clavariesses dos aspectes especialment<br />
rellevants i que vull destacar en aquest aniversari, com és: col·laboració i ajuda per poder<br />
celebrar estes festes de Santa Cecília any rere any; i per altre costat un aspecte que potser<br />
passa desapercebut normalment, però que per a la Societat és de vital importància, com<br />
és la participació i la integració de les Clavariesses i les seues famílies en la vida quotidiana<br />
de la Societat. És per resumir-ho d'alguna manera com la porta d'entrada, a partir<br />
d'ací ja no es veu la Societat com un ser estrany i alié sinó com quelcom propi i familiar.<br />
És també ara el moment de recordar a tots els que desgraciadament ja no estan amb<br />
nosaltres i expressar el nostre agraïment i gratitud pel seu esforç i dedicació, sense els<br />
quals la nostra Societat no seria el que és.<br />
És també el moment d'agrair-vos a tots la vostra participació, el treball diari i la il·lusió<br />
posada en totes les coses que hem fet durant aquest any. Gràcies a tots: Banda Simfònica,<br />
Cor, Orquestra, Rondalla, Grup d'Escacs, i a la nostra Escola amb els seus professors i<br />
agrupacions d'educands com la Banda Juvenil; la Banda, Orquestra i Rondalla d'Iniciació,<br />
agrupacions que han de ser el futur de la Societat.<br />
A mode de breu recordatori de les activitatss realitzades durant aquest any he de mencionar<br />
el Concert de Jesucristo Superstar el passat Nadal i els concerts de final de curs al<br />
Palau de la Banda Simfònica i de l'Orquestra.<br />
Com segurament tots sabeu des del final del curs psasat hem canviat de directors tant<br />
en la Banda Simfònica, com en la Banda Juvenil i l'Orquestra, i vull des d'ací donar les<br />
gràcies a D. Luis Serrano Alarcón, director de la Banda Simfònica; i a D. Ildefonso<br />
Martos Carretero, director de la Banda Juvenil i de l'Orquestra per l'excel·lent treball que<br />
ambdós han realitzat en aquesta Societat i desitjar-los els majors èxits en els seus nous<br />
projectes professionals i personals.<br />
I ara vull donar la benvinguda als nous directors, D. Israel Rodríguez Giménez, de la<br />
Banda Simfònica; D. Vicente Taroncher, de l'Orquestra; i D. Jorge Garcia Romero, de la<br />
Banda Juvenil, per a tots ells us demane la major col·laboració i els desitge els millors<br />
èxits en la nostra Societat.<br />
Finalment i per a no abusar més de la vostra paciència sols em queda convidar-vos a<br />
tots a participar en aquestes festes i agrair-vos la vostra atenció.<br />
Carlos Pertegás
4<br />
Santa Cecília 2004<br />
Aniversari<br />
Clavariesses Santa<br />
Cecília<br />
En aquestes mateixes pàgines i ara fa un any, començàvem els actes en commemoració del<br />
cinquantenari de les festes que es venen celebrant en honor a la patrona de la música. En<br />
aquell moment ens feiem ressò de què havia arribat el moment de celebrar un aniversari que,<br />
potser quan es començaren a celebrar els actes fa mig segle, ni als més optimistes se'ls ocorria<br />
pensar l'èxit i la trajectoria que aquests anaven a tenir al llarg dels anys i de la història no<br />
sols de la nostra Societat, sinó del barri sencer, però els fets parlen sols.<br />
Ja explicàvem al Magacim de Santa Cecília de<br />
l'any passat que es complien els 50 anys des que el<br />
1953 s'havia constituït la primera Confraria de<br />
Santa Cecília, formada per dones de socis i músics<br />
que anaven a treballar recaptant fons per a les malparades<br />
arques de la Societat i<br />
de la seua banda de música en D. Pascual Monsó<br />
aquells difícils anys. El seu treball<br />
concluiria durant les celebracions<br />
del mes de novembre<br />
de 1954, durant les jornades que<br />
se celebrarien en honor a la<br />
patrona Santa Cecília on serien<br />
relevades per una nova promoció.<br />
Aquestes celebracions es<br />
fan en pràcticament totes les<br />
societats musicals de la<br />
Comunitat.<br />
Si aquelles dones obrien<br />
camí, al llarg dels anys han<br />
passat per aquestes festes centenars<br />
de dones que han col·laborat<br />
amb la mateixa il·lusió i amb<br />
els mateixos propòsits.<br />
Evidentment els anys transcorreguts han estat<br />
replets de canvis en la societat espanyola. Si<br />
aleshores eren dones de socis, ja que per ser dona<br />
no es podia pertànyer a la Societat de cap altra<br />
manera, ara hem de dir que en aquest temps no sols<br />
han seguit sent clavariesses, eixes senyores -<br />
esposes, sinó que també han pogut passar xiquetes,<br />
altres veïnes de <strong>Benimaclet</strong> més o menys lligades<br />
al nostre Casino, sòcies artistes (membres de la<br />
Banda), sòcies propiament dites, de les moltes que<br />
avuí formen part de la nostra Societat, i fins i tot<br />
com en el cas de Pepa Nicolau, una sòcia d'Honor.<br />
Les celebracions igualment s'han anant transformant<br />
i adequant als temps, encara que puguen<br />
parèixer canvis subtils. Per posar alguns exemples<br />
que ens facen tenir una idea o<br />
recordar com eren aquells<br />
primers anys de celebració, puc<br />
dir que en els anys seixanta<br />
destacaven entre els actes la<br />
celebració d'exàmens amb<br />
públic dels nostres alumnes de<br />
l'escola d'educands. Tots els<br />
xiquets havien de passar durant<br />
vàries nits i de forma individual<br />
pels exàmens, per als quals es<br />
convidava a un tribunal format<br />
per reconeguts professionals de<br />
la música, que escoltaven i puntuaven<br />
a cadascú, tant en<br />
solfeig (avuí llenguatge musical),<br />
com en instrument.<br />
El dia de Santa Cecília i<br />
durant el descans del concert es lliuraven els<br />
diplomes acreditatius de les dites proves, entre els<br />
quals destacaven els premis extraordinaris de<br />
solfeig i d'instrument, amb pergamins i regals oferits<br />
per distints establiments del barri, així com<br />
diversos regals per a tots els alumnes participants,<br />
igualment oferits per personalitats que estaven<br />
estretament lligades a la nostra Societat com el<br />
doctor Vicente Zaragoza Miró o el poeta Eduard<br />
Buil i Navarro.<br />
Un altre dels actes importants eren les sessions
vespertines de cinema per als alumnes i en general<br />
per a tots els xiquets de la barriada. Per a açò es<br />
muntava una pantalla de cine en el nostre local i es<br />
projectaven una o dues pel·lícules durant una<br />
vesprada.<br />
També eren molt populars les vetlades de teatre<br />
que any rere any tenien lloc a l'escenari del nostre<br />
local, sobretot en els primers anys. Les obres de<br />
teatre eren interpretades per la pròpia companyia<br />
que existia dintre de la nostra Societat.<br />
Amb tot açò s'arribava al cap de setmana on es<br />
concentraven els actes musicals, com e ls<br />
passacarrers de la banda de música, la serenata a les<br />
clavariesses a càrrec de la Rondalla València del<br />
Dr. D. Vicente Zaragozà<br />
<strong>CIM</strong>, (tradició feliçment recuperada durant l'any<br />
passat com un acte més de l'aniversari i que té continuació<br />
enguany), la "despertà" del diumenge amb<br />
el desdejuni per als assistents que donava pas a la<br />
recollida de clavariesses als seus domicilis per durlos<br />
a missa. A l'acabar açò, se celebrava una<br />
processó per l'itinerari habitual. Després se celebrava<br />
l'esmorzar i la visita al Cottolengo del Padre<br />
Alegre.<br />
Els actes concloïen amb el concert que oferia la<br />
Banda i en el qual, sota la presidència de l'aleshores<br />
president d'honor Manuel González Martí, tenien<br />
lloc els actes protocolaris, o els parlaments dels<br />
convidats, entre els quals no solia faltar l'alcalde de<br />
València. Aquest concert que començava a les sis<br />
de la vesprada s'allargava fins ben entrada la nit.<br />
No era tampoc gens extrany que durant els<br />
passacarrers d'eixos dies s'aprofitara per inaugurar<br />
carrers del nostre barri, retolats amb noms vinculats<br />
5<br />
Santa Cecília 2004<br />
amb la nostra Societat com ocorregué per exemple<br />
el 1969 amb el carrer del Músic Hipólito Martínez,<br />
o altres anys amb els carrers de Cuenca<br />
Tramoyeres, o Músic Belando entre d'altres.<br />
Com es veu, encara que queda una base dels<br />
actes que ha perdurat fins avuí dia es poden apreciar<br />
els canvis que a poc a poc han vingut introduïnt-se<br />
en les celebracions.<br />
Tornant als nostres dies, ara culminen els actes<br />
que com ocorreguera aleshores començaren fa un<br />
any i que al llarg d'aquest temps han volgut commemorar<br />
aquest aniversari. Amb la labor d'un nombrós<br />
grup de dones, totes elles antigues<br />
clavariesses, s'ha intentat donar la importància que<br />
aquest esdeveniment mereix.<br />
Durante els actes que encara se celebraran,<br />
volem rendir homenatge a totes aquestes persones,<br />
dones, directius, al propi Pascual Monsó Duz,<br />
creador i impulsor de la figura de les clavariesses,<br />
etc., que durant aquests anys han fet possible aquestes<br />
festes.<br />
Precisament vull recordar i expressar el nostre<br />
reconeixement a aquell president Pascual Monsó,<br />
qui posà en marxa aquesta maquinària que ja no<br />
s'ha detingut i del qual, en aquest any també, es<br />
compleixen deu de la seua desaparició. Ens deixà<br />
un 10 d'octubre de 1994, després d'haver dedicat<br />
gran part de la seua vida a treballar per aquesta<br />
Societat com músic i com directiu, de la qual fou<br />
president dues vegades i durant més de 16 anys<br />
entre ambdues.<br />
Enrique Vázquez
6<br />
Santa Cecília 2004<br />
Al llarg d'aquest any de celebracions, han sigut molts els actes i els homenatges que han tingut lloc en la nostra<br />
Societat.<br />
En memòria i reconeixement a totes els persones que han passat i als distints moments que s'han viscut, reproduïm<br />
una xicoteta mostra de les instantànees que les han arreplegades.<br />
Vaja com homenatge a totes les persones que han participat en aquestos actes en honor a la patrona de la música.<br />
La padrina de la bandera Na Desamparados Fernandez col·loca un corbatí a la bandera de la Societat, anys 50.<br />
Moment d'un passacarrer, el diumenge de Santa Cecília pel c/ Enrique Navarro. Entre altres directius<br />
i clavariesses destaquen, el en aquell temps president del <strong>CIM</strong> N'Alfredo Marques i l'alcalde pedani de<br />
BENIMACLET En Miguel Cuenca Tramoyeres (segon i tercer a la dreta respectivament)
7<br />
Santa Cecília 2004<br />
Actuació de la Banda en el concert de Santa Cecília al primers<br />
anys 60. El Saló del <strong>CIM</strong> abans de la reforma que li va canviar<br />
totalment el seu aspecte.<br />
El president Vicente<br />
Domínguez li fa entrega d'un<br />
pergamí a En Manuel González<br />
Martí president d'honor, en<br />
novembre de 1967 en el qual se le<br />
rendí homenatge.<br />
En novembre de 1970 el<br />
homenatjat fou En Manuel<br />
Marques Asensi, un dels músics<br />
més veterans que ha passat per<br />
la nostra Banda. Romangué en<br />
actiu mentre s'ho permeteren les<br />
seues forces a pesar de viure<br />
varis anys fora de València.
10:00h<br />
22:00h<br />
10:00h<br />
10:00h<br />
19:30h<br />
23:00h<br />
DIUMENGE 7<br />
DISSABTE 13<br />
DIUMENGE 14<br />
DISSABTE 20<br />
8<br />
Santa Cecília 2004<br />
Programació d´Actes<br />
Santa Cecília 2004<br />
Campionat d'escacs infantil, inscripció i bases en Secretaria.<br />
Sopar de sobaquillo oferit per les Sres. Clavariesses a totes les<br />
agrupacions musicals, Directius, Directors i Professors de<br />
l'Escola. Després del sopar hi haurà una festa amb karaoke-discomòbil<br />
per a tots els que vulguen vindre.<br />
Campionat d'escacs adults, inscripció en Secretaria.<br />
Partit de futbet al col·legi Patronato de la Juventud Obrera, fusta<br />
contra metall.<br />
Trasllat de la imatge de Santa Cecília acompanyada per la Banda<br />
de Música, Clavariesses, directius, socis i simpatitzants, des dels<br />
locals de la nostra Societat fins el domicili de la Clavariessa Dª.<br />
Amparo Hurtado Giner, al carrer Emilio Baró nº 26- 15.<br />
Ball de Santa Cecília homenatge a les nostres Clavariesses a la<br />
seu del C.I.M. amenitzat per l'Orquestra CANAIMA.
14:00h<br />
18:30h<br />
20:00h<br />
20:00h<br />
DIUMENGE 21<br />
D. Juan Zarzo Ruiz<br />
D. Daniel Cuenca Chancosa<br />
D. Arturo Gil Ros<br />
D. Juan Peñas Portillo<br />
D. Marcos Gómez Miralles<br />
DIJOUS 25<br />
DIVENDRES 26<br />
9<br />
Santa Cecília 2004<br />
Dinar per als Srs. Socis majors de 65 anys, on es rendirà homenatge<br />
pels anys que porten com membres d’aquesta Societat als<br />
Senyors:<br />
Xocolatà per als alumnes de la nostra Escola de Música, en el<br />
saló de baix dels notres locals.<br />
Concert a càrrec de les agrupacions d´educands.<br />
I. PART<br />
Banda d´Iniciació<br />
Orquestra d´Iniciació<br />
Rondalleta<br />
II. PART<br />
Banda Juvenil<br />
Concert a carrèc de la Rondalla i Rondalleta en honor a la nostra<br />
Patrona.<br />
ORQUESTRA DE POLS I PUA<br />
ALCALDE I MUSIC (Pasodoble) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .A. Carrillos<br />
OJOS DE ESPAÑA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Popular<br />
EL SITIO DE ZARAGOZA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .C. Oudrid<br />
LA CANCIÓN DEL OLVIDO . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .J. Serrano<br />
PEPITA GREUS(Pasodoble) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .P. Perez Choví<br />
VALENCIA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Padilla
RONDALLETA<br />
10<br />
Santa Cecília 2004<br />
OH SUSANA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Stephen C. Foster<br />
DESDE SANTURCE A BILBAO . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Popular<br />
NO TARDES TOM . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Espiritual Negro<br />
JOTA CASTELLANA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Popular<br />
CANCIÓN MALLORQUINA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Popular<br />
23:30h<br />
22:30h<br />
Serenata a les nostres Clavariesses, a càrrec de la nostra<br />
Rondalla i amb la participació de tots aquells que vulguen cantar<br />
amb nosaltres. Eixirem des del nostre local, on es repartiran<br />
còpies de les lletres de les cançons.<br />
DISSABTE 27<br />
Concert de la Banda Sinfònica, dirigida per Israel Rodríguez<br />
Giménez, ens oferirà el següent programa:<br />
PRIMERA PART<br />
LO CANT DEL VALENCIÀ . . . . . . . . . . . Pedro Sosa (1887-1953)<br />
JERICÓ (Rapsodia per a Banda) . . . . . . . . Morton Gould (1913-)<br />
SEGONA PART<br />
EL PRINCEP IGOR . . . . . . . . . . Alexandre Borodin (1883-1887)<br />
OBERTURA 1812. op . . . . . . . . . . . P. I. Tchaikovsky (1840-1893)<br />
Durant el descans del concert, s'imposarà la insígnia de la Societat als músics<br />
que hui s'incorporen a la Banda Titular.<br />
Així mateix les Clavariesses faran entrega de l'instrument que han adquirit<br />
per donar-lo al C.I.M. i col·locaran un corbatí a la bandera con record de la seua<br />
labor d'enguany.
09:00h<br />
10:00h<br />
11.00h<br />
12:00h<br />
DIUMENGE 28<br />
ENTRADA<br />
KYRIE . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Antonio Lotti<br />
GLORIA . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Carl Loewe<br />
INTERLECCIONAL<br />
SANCTUS. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Antinio Lotti<br />
PAZ . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Mozart<br />
OFERTORIO<br />
AGNUS DEI . . . . . . . . . . . . . . . . . . . M. A. Charpentier<br />
COMUNIÓN<br />
ES GLANZT DIE . . . . . . . . . . . . . . . J. G. Rheinberger<br />
BENEDICAT NOBIS. . . . . . . . . . . . . . . . . G.F. Haendel<br />
CANTICORUM LUBILO . . . . . . . . . . . . . . . . Haendel<br />
HIMNO DE SANTA CECILIA . . . . . .Manuel Burgos<br />
Santa Cecília 2004<br />
Desdejuni per a músics i clavariesses al <strong>CIM</strong>. A continuació cercavil·la<br />
amb les clavariesses i trasllat de la imatge de la nostra<br />
patrona des del domicili de Dª. Amparo Hurtado Giner, fins a la<br />
Parròquia de Ntra. Sra. de la Asunción.<br />
Celebració de la missa en honor de Santa Cecília i en sufragi dels<br />
membres difunts del <strong>CIM</strong>. La missa serà cantada pel Cor del<br />
<strong>CIM</strong> (dirigit per la Sra. Esther Osés Guerrero) acompanyats per<br />
l´Orquestra del <strong>CIM</strong> (dirigida pel Mestre Vicent Taroncher) ens<br />
interpretaran les següents obres:<br />
Al finalitzar la missa, realitzarem la tradicional visita al<br />
Cottolengo de Padre Alegre.<br />
Despres ens dirigirem fins als nostres locals, on celebrarem el<br />
tradicional esmorzar. En el transcurs del qual s'entregaran els<br />
premis d'escacs.<br />
11
12<br />
Santa Cecília 2004<br />
Obres del Concert<br />
LO CANT DEL VALENCIÀ... ( Pedro SOSA, 1887-1953)<br />
Aquest concert de Santa Cecília començarà amb un pas-doble -marxa molt po-pular i conegut en la nostra<br />
terra, "Lo cant del valencià" del mestre Sosa. Famós és el solo de bombardí del trío, el qual exhibeix les<br />
qualitats tècniques i expressives d'aquest instrument tan típic en les bandes valencianes.<br />
El mestre Sosa naix en Requena i desenvolupa tota la seua activitat musical en València. Ací guanyarà<br />
el primer premi de composició i arribarà a ser catedràtic d'harmonia (1948) i director del Conservatori.<br />
Entre els seus alumnes cap destacar Manuel Palau Boix.<br />
Del seu repertori destacarem "Tonades d'amor" i "Endresas", per a orquestra simfònica i de corda,<br />
respectivament.<br />
Sembla que existeix una versió cantada de "Lo cant del valencià" i curiosa és la portada de 1960 amb<br />
una escena popular valenciana cantant les famoses "albaes" i un vers que diu:<br />
"En les hortes, en les eres,<br />
en les festes bullangueres,<br />
en la muntanya i el plà,<br />
les albades plahenteres<br />
són lo Cant del Valencià"<br />
JERICÓ. Rapsodia para banda. MORTON GOULD (Nueva York-1913-¿)<br />
Amb el pas dels anys el terme rapsodia ha significat diverses coses. Des del segle XIX, la rapsodia és<br />
una composició instrumental, escrita en forma de fantasia o basada sobre motius populars o èpics.<br />
Jericó, és una obra escrita en aquesta linia. Basada sobre un motiu èpic ben conegut, la pressa de la ciutat<br />
de Jericó a mans dels israelites. Segons es conta a la Bíblia (Josué 6), Yahvé ordena a Josué que prenga<br />
la ciutat i el seu rei. Envoltaren la ciutat, donant-li voltes durant sis dies, els set sacerdots amb banyes de<br />
terner davant de l'Arca. El seté dia donaren set voltes i els sacerdots tocaren les trompetes. El poble estallà<br />
en un alarit guerrer i les muralles de Jericó es derrumbaren. Així els israelites pogueren prendre aquesta ciutat<br />
que s'havia abandonat al pecat i pogué tornar a ser consagrada.<br />
L'obra està estructurada formalment en una introducció, tres seccions i la<br />
Coda. La segona secció, la Dansa, rítmica i animada donarà pas a la tercera<br />
secció, La batalla. Ací sis trompetes, imitativament, seran les encarregades<br />
de derrumbar les muralles i mostrar la seua capacitat tècnica. És un moment<br />
de gran lluïment i colorit. La Coda, finalitzarà amb el motiu inicial, creant<br />
una gran tensió per a concluir l'obra.<br />
Morton Gould pretendí fer una síntesi entre la música culta i els elements<br />
de la música de Jazz, utilitzant el blues, el gospel i la música country en les<br />
seues obres. Per això escoltarem en aquesta obra certs paisatges i harmonies<br />
jazzístiques i més, fent que el metall, en especial les trompetes, tinguen el<br />
màxim protagonisme. Gould es relacionà amb aquest tipus de música treballant<br />
en una emisora de ràdio. Ací conegué personatges com Frank Sinatra<br />
o Duke Ellington. Ha sigut un dels compositors més po-pulars del s. XX.<br />
Guanyà el 1966 el Premi Grammy i el 1995 el premi Pulitzer de Música. De 1986 fins 1994, ocupà el<br />
carrec de president de l'American Society of Composers, Authors and Publishers. És autor d'obres de distints<br />
gèneres i ha treballat per a televisió, cine i algun musical.<br />
DANZAS POLOVTSIANAS. EL PRINCEP IGOR. Alexandr BORODIN (1883-1887)<br />
A. Borodin, encara que era metge de professió i químic eminent, la música l'atraïa de tal manera que fou<br />
un dels quals formà el conegut "grup dels cinc", junt a César Cui, Mussorgsky i Balakireff.
13<br />
Santa Cecília 2004<br />
Borodin escribí tres simfonies, l'última completada per Glazunov, peces per a piano, música de cambra<br />
i el tan conegut poema simfònic "En les Estepes d'Àsia Central", dedicat a Franz Liszt.<br />
La seua òpera més coneguda, El príncep Igor, fou acabada per Rimsky<br />
Korsakov i Glazunov. L'estrena fou el 1890 en el teatre Marinski de S.<br />
Petersburg. L'obra narra les lluites del príncep Igor i el seu fill Vladimir contra<br />
els Polovtsians. S'ha fet popular gràcies a les Dances Polovtsianas que<br />
apareixen al final del segon acte, quan el gran Khan Kontchak dóna una festa<br />
en honor dels seus presoners, el príncep Igor i el seu fill, obsequiant-los amb<br />
l'espectacle dels seus balls i cants.<br />
La banda simfònica del <strong>CIM</strong> de <strong>Benimaclet</strong> interpretarà aquesta<br />
transcripció d'orquestra per a banda, pàgina que és famosa pel seu colorit,<br />
vitalitat i ritme, sense oblidar el lirisme. Té varios moments de gran dificultat<br />
tècnica per a la secció de fusta, en especial per als clarinets. Aquesta obra<br />
constitueix un cant a les gestes i a l'alma del poble rus. Combina hàbilment<br />
distints temes populars recollits pel mateix Borodin, el qual durant vàrios<br />
mesos es documentà per donar major veracitat a la seua música.<br />
Està previst que en el Concert de Nadals es torne a interpretar aquesta obra, però en la seua versión coral.<br />
OBERTURA SOLEMNE 1812. Op.49. P. I. TCHAIKOVSKY (1840-1893)<br />
L'última obra del concert serà d'altre compositor que visqué en la mateixa<br />
època que Borodin. Tchaikovsky és, potser, el compositor rus més conegut i<br />
encara que no descurà els seus propis arrels, és el més occidental. El seu romanticisme<br />
apassionat està ben present en les seues obres, reflex de la seua conflictiva<br />
vida interior.<br />
Encara que Tchaikovsky considerava que l'Obertura 1812, era de qualitat<br />
mitjana, aquesta obra ha arribat a ser molt popular dintre del repertori del compositor,<br />
degut a la seua brillantesa i energia. Fou escrita el 1880 (sense gran<br />
entusiasme i per què el seu amic Rubinstein s'ho demanà), per a la Gran<br />
Exposició de Moscú de 1882, en commemoració del gran triomf rus de 1812<br />
sobre les tropes franceses de Napoleó.<br />
Es conta que la primera interpretació tingué lloc a l'aire lliure, amb una<br />
orquestra de varis centenars de músics i la part dels "timpani"confiada a una<br />
"bateria d'artilleria".<br />
Aquesta obra és un exemple de música descriptiva o programàtica, que evoca els esdeveniments d'aquell<br />
any crucial a la història de Rússia i d'Europa .Està estructurada en una espècie de "forma sonata".<br />
L'obra comença amb una Introducció a mode d'himne eclesiàstic rus, fins que arriba un solo d'oboè, el<br />
qual sembla anunciar el futur incert del poble rus. Poc a poc, apareixerà un motiu marcial. La guerra segueix<br />
assotant tota Europa. La furia i l'agi-tació apareixeran junt amb la "Marsellesa", fins arribar al moment clímax<br />
d'aquesta secció amb un tutti en fff.<br />
La Segona Part ens mostra una imatge de l'altra Rússia, els seus camperols amb els seus temes populars,<br />
cantant i ballant, front als sangonosos esdeveniments que estan ocorrent. Els clarinets i la flauta seran els<br />
protagonistes d'aquestes danses populars.<br />
Però en la Tercera Part de l'obra, eixim d'aquest plàcid somni de pau i un toc de trompeta i un redoble<br />
de tambor ens mostren la cruenta realitat de la guerra. De nou resona la "Marsellesa". Les tropes<br />
napoleòniques han invaït el país. Es mesclen els tocs bél·lics amb els aires de dansa. Els camperols abandonen<br />
el camp i recullen les armes. Surt la furia de la guerra.<br />
En l'Última Part, la victòria rusa es fa realitat. Apareix altra vegada l'himne eclesiàstic rus, donant gràcies<br />
al Salvador i a la Pàtria. Sona l'himne nacional rus en els trombons. Campanes, canyons i tota la percussió<br />
festejen la victòria arribant a una conclusió grandiosa.<br />
Israel RodríguezGiménez<br />
Director de la Banda Simfònica del <strong>CIM</strong> de <strong>Benimaclet</strong>.
DOLORES ALCAIDE SAN PEDRO<br />
CONCEPCIÓN ALFONSO MONTOLIU<br />
CONSUELO ALVENTOSA PLA<br />
ELVIRA ARAGONÉS SANCHIS<br />
PATROCINIO BABIANO MAYORAL<br />
AMPARO CHANCOSA BALANZA<br />
AMPARO BALLESTER ZARZO<br />
PEPA BALLESTER ZARZO<br />
CONCEPCIÓN BARTUAL CIURANA<br />
Mª ÁNGELES CANDEL DEVES<br />
ROSARIO CANDEL DEVES<br />
AMPARO CARRETERO OLTRA<br />
MARIAM CLARAMONTE PALLARÉS<br />
MARUJA CLAUSÍ CARRIÓ<br />
ROSA CLEMENTE PALOMAR<br />
INMACULADA CONTELL DUART<br />
AMPARO DOLZ RAMÓN<br />
CARMEN ESTERAS LÓPEZ<br />
MARISA GARCÍA ESCRIVÁ<br />
ROSA MARI GARCÍA ESCRIVÁ<br />
MARISA GÍMENEZ ALCALA<br />
MARINA GUNA LÓPEZ<br />
ASUNCIÓN GUILLEN SÁNCHEZ<br />
MARIA HERNÁNDEZ SENENT<br />
AMPARO HURTADO GINER<br />
CARMEN JUAN BAÑON<br />
Mª PILAR MARTÍNEZ GUIJARRO<br />
CHARI MARTÍNEZ ORTEGA<br />
Mª ANTONIA MARTÍNEZ ROCHINA<br />
Mª CARMEN MATEO CERVERO<br />
14<br />
Santa Cecília 2004<br />
Clavariesses 2004<br />
AMPARO MORET GÍMENEZ<br />
VICENTA MORET GÍMENEZ<br />
ISABEL ORTIZ GINER<br />
AMPARO ORTIZ MARTI<br />
Mª DOLORES ORTIZ MARTI<br />
CARMEN ORTEGA REDONDO<br />
VÍRGENES ORTEGA REDONDO<br />
AMPARO PALLARÉS GONZÁLEZ<br />
CECILIA PANACH RUIZ<br />
LOLA PEIRÓ RIAZA<br />
AMPARO RIAZA ALVENTOSA<br />
CONSUELO RIAZA ALVENTOSA<br />
LOLA RIAZA ALVENTOSA<br />
Mª ANGELS ROS ANDRÉU<br />
CECILIA RUIZ MAYOR<br />
CARMEN SALES GARCÍA<br />
MARIA SÁNCHEZ PORTALES<br />
ELOISA SANGRONES GÓMEZ<br />
AMPARO SAYAS CHULIÁ<br />
ROSA SERRA BORRAS<br />
MARISA SEVILLA CIUDAD REAL<br />
AMPARO SIMÓN DOLZ<br />
SARI SOLAZ BORDES<br />
Mª ISABEL SORIANO PENADÉS<br />
ISABEL TATAY HUICI<br />
ENCARNA TELLO MAIQUES<br />
AMPARO TELLO SIMÓN<br />
PILAR VIÑAS ALMENAR<br />
JOSEFA ZARZO RUIZ<br />
FRANCISCAZARZUELA GARCÍA
50 Aniversari Clavariesses Santa Cecília<br />
15<br />
Santa Cecília 2004
Santa Cecília 2004<br />
Els nous director<br />
Israel Rodríguez Giménez (Director<br />
Banda Sinfonica)<br />
començà a estudiar<br />
Direcció<br />
d'Orquestra amb el<br />
mestre José Mª<br />
Cervera Collado.<br />
Més tard, participà<br />
en el curs de la<br />
WIENER MUSIK-<br />
SEMINAR (Àustria),<br />
amb el mestre<br />
Erwin Acél, i en el<br />
curs l'Academia<br />
Internacional de<br />
Música de<br />
Pontarlier<br />
(França), amb Pierre Cao.<br />
Acabà els seus estudis en el Conservatori<br />
Superior de Música de València, i perfeccionà la<br />
seua tècnica junt a Denise Ham, professora de<br />
Direcció d'Orquestra de la Royal School of<br />
London. En agost de 2003 guanya el 1er Premi de<br />
Direcció d'Orquestra en el IV Concurs<br />
Internacional "Mestre José Ferriz", de la ciutat de<br />
Montroi (València). Ha realitzat cursos de Direcció<br />
de Banda amb Pablo Sánchez Torrella i Pascual<br />
Vilaplana.<br />
La seua experiència com director comença<br />
als vint anys, dirigint diferents conjunts vocals i<br />
instrumentals. Ha dirigit la Banda de Llosa de<br />
Ranes, la de la Unió Musical de Quartell i la de la<br />
Virgen de la Estrella, de Gilet. També ha dirigit<br />
l'Orquestra de Riazán (Rússia). Dirigí l'Orquestra<br />
de la Societat Musical de Godella, i la de la Lira<br />
Saguntina en diferents ocasions, la més recent, en<br />
2003, al Palau de la Música de València, amb un<br />
concert monogràfic dedicat a Gabriel Fauré. També<br />
ha dirigit l'Orquestra de Joventuts Musicals de<br />
València, cap destacar el Concert Americà per a<br />
Guitarra i Orquestra, del compositor K.<br />
Tzortzinahis, amb el guitarrista grec Aris<br />
Lanaridis.<br />
Va començar els seus estudis musicals en la<br />
Unió Musical de Quartell, després va accedir al<br />
Conservatori Superior de Música de València, on<br />
obtingué el Grau Superior de Trompa, els seus<br />
estudis d'Harmonia, Melodia Acompanyada,<br />
16<br />
Contrapunt, Fuga, Composició i Piano.<br />
Obtingué la Llicenciatura en Geografia i<br />
Història en la Universitat de València, especialitzant-se<br />
en Història de l'Art.<br />
La seua vocació docent el dugué a realitzar cursos<br />
de Pedagogia Musical Dalcroze, i de<br />
Pedagogia Kodaly i Direcció Coral en la<br />
Universitat d'Estiu de Ezstergom (Hongria). És<br />
professor de Música de Secundària.<br />
Su carrera musical abarca també el camp de la<br />
música vocal. Ha sigut director del Cor Ciutat de<br />
València i del Cor de la Lira Saguntina i de la UM<br />
Quartell. També ha realitzat incursions en el món<br />
de la sarsuela, fent-se càrrec de la direcció musical<br />
del Grup Líric de la UM Quartell des de 1997 fins<br />
2000.<br />
Des de 1997 fins 2003 dirigeix la Coral<br />
Polifònica Valentina, degana de la ciutat de<br />
València, amb la qual ha conseguit importants<br />
triomfs, entre els qual destaca el Primer Premi en<br />
el XVIII Certamen de Habaneras de Totana<br />
(Murcia).<br />
La seua vocació per la investigació musical el<br />
portà a rescatar de l'oblit el Réquiem inèdit del<br />
Mestre Calahorra, del qual realitzà una transcripció<br />
per a cor i orquestra i oferí en estrena absoluta<br />
durant tres concerts, un d'ells al Palau de la Música<br />
de València, l'any 2001.<br />
És membre directiu de l'Associació de<br />
Compositors Simfònics Valencians (COSICOVA),<br />
i té al seu haver composicions de distints gèneres,<br />
cal destacar l'obra per a banda “El Desaliento de<br />
Aryuna”. El 2003, l'IVM l'encarrega una obra per<br />
a violoncelo i piano, que serà publicada i estrenada<br />
en la Trobada de Compositors Valencians, el<br />
2004.També se l'encarrega una obra per a trompa,<br />
clarinet i arpa, en el Congrés Internacional de<br />
Trompes de València (2004).<br />
Un xicotet qüestionari d'interés al nostre<br />
director.<br />
Quina impressió, a la vista d'allò que has<br />
vist, t'ha causat el <strong>CIM</strong> com entitat?<br />
M'ha causat molt bona impresió el <strong>CIM</strong> de<br />
<strong>Benimaclet</strong> per la quantitat d'activitats que desenvolupa<br />
i el seu dinamisme. Crec que és important<br />
per a una societat poder oferir als seus socis un<br />
gran abanic de possibilitats musicals.
I la banda que dirigeixes?<br />
La Banda és una bona formació, bàsicament<br />
integrada per gent jove i estudiants. No obstant,<br />
s'ha de treballar molt en el dia a dia per a poder<br />
superar-se cada vegada més.<br />
Quines idees tens per a desenvolupar en la<br />
teua labor de directorde la Banda?<br />
Les meues idees per dur a terme són vàries:<br />
- fer un repertori variat en la mesura del possible.<br />
- fer un intercanvi musical amb una banda portuguessa,<br />
-i quan siga oportú, participar en algun<br />
certamen de bandes.<br />
Una il·lusió?<br />
Il·lusions, tinc moltes. Però bàsicament seguir<br />
fent el que m'agrada i seguir endavant.<br />
Una utopia?<br />
Que ningú siga més que ningú, i puguem viure<br />
en pau, sense guerres i sense hipocresia.<br />
Gràcies per la teua col·laboració i confiem que<br />
et trobaràs molt a gust entre tots nosaltres.<br />
Vicent Taronger Tatay (Director<br />
Orquestra)<br />
Nasqué a Llíria<br />
(València). Inicià els<br />
seus estudis musicals<br />
a la Unió Musical del<br />
seu poble amb<br />
Agustín Sánchez.<br />
Posteriorment<br />
ingresà al<br />
Conservatori<br />
Superior de Música<br />
de València, continuant<br />
els seus<br />
estudis amb Joan Llenares. Ha realitzat cursos de<br />
perfeccionament amb Agustín Leon Ara, Mark<br />
Lubotsky i Ivri Gitlis, entre altres.<br />
Ha sigut membre integrant de la JONDE<br />
(Joven Orquesta Nacional de España). Actualment,<br />
a més de la tarea docent al Conservatori<br />
Profesional num. 2 de València, forma part del<br />
Grup Instrumental de València i del Collegium<br />
Instrumentale. Paral·lelament és també membre de<br />
l'Orquesta Simfònica de la Illa de la Palma.<br />
Olga Beltrán Cubel (Directora de<br />
l´Orquestra Juvenil)<br />
Començà els seus estudis musicals en Alboraia,<br />
accedint al Conservatori Superior de Música<br />
17<br />
Santa Cecília 2004<br />
Joaquín Rodrigo de<br />
València. Actualment<br />
realitza 3r curs de<br />
grau superior en<br />
l'especialitat de viola.<br />
Ha estudiat amb<br />
els professors Miguel<br />
Pina, Juan Luis<br />
Martínez, Luis A.<br />
Llácer, David Fons i<br />
Pablo García;<br />
assistint a cursos de<br />
perfeccionament amb<br />
Luis A. Llácer, David Fons, Francesc Gayan,<br />
Santiago Cantó, Paul Cortese i Enrique Santiago.<br />
És membre de l'Orquestra Filharmònica de la<br />
Universitat de València des de 1999, participant en<br />
concerts per diverses províncies espanyoles així<br />
com internacionals.<br />
També participa en l'Orquestra Turiae Camerata<br />
i en la Jove Orquestra de la Generalitat Valenciana.<br />
Ha col·laborat en qualitat de convidada en<br />
l'Orquestra Simfònica del Mediterrani, Clàssica de<br />
València, Conservatori Superior de Música de<br />
València, Cervera Lloret, L 'Horta Nord, Lira<br />
Saguntina, Conservatori Perfecto García Chornet<br />
de Carlet i Harmònica de Bunyol. En elles sota la<br />
batuta de directors com García Asensio, Cristóbal<br />
Soler, J .M. Rodilla, J. Ferriz, Víctor Martín,<br />
Gonzalo Comelles, J.L. Martínez, Vicente<br />
Balaguer, Manuel Galduf, Forés Asensi, Carles<br />
Santos; i acompanyant a músics com Teresa<br />
Berganza, Vicente Amigo, Víctor Martín, Luis<br />
Michal, Marta Carfi, Benolt Fromanger. ..<br />
Dintre de l'activitat camerística, ha pres part en<br />
audicions sota la formació d'orquestra de càmera,<br />
dúos, tríos, quartets i quintets, sent les seus actuacions<br />
més recents les realitzades al Festival<br />
Internacional Urbano, Valencian Escena Oberta, al<br />
Teatre Olympia.<br />
Com activitat docent, impartí classes de<br />
Sensibilització Musical i d'Iniciació a la viola al<br />
Taller de Música Jove de <strong>Benimaclet</strong>. Des del any<br />
2001 és professora de viola a les escoles de música<br />
de Vinarós i d'Alboraia, on també impartí classes<br />
de Sensibilització Musical i Llenguatge Musical; al<br />
2002 s'incorporà a la plantilla de professors de<br />
l'Escola Hipòlit Martínez de <strong>Benimaclet</strong>, dirigint<br />
actualment l'Orquestra d'Iniciació.<br />
Paco Soler
Adéu... fins<br />
sempre<br />
Tots aquests valors són els que Ildefonso<br />
Martos Carretero, director de la Banda Juvenil i de<br />
d'Orquesta Titular, ensenyava als components de<br />
les seues agrupacions. Era dur i exigent amb ells,<br />
però alhora els ensenyava i guiava com un germà<br />
major. Els feu treballar molt però amb grans fruits.<br />
La banda Juvenil gravà un cd didàctic "ACISUM"<br />
(sent aquest nominat per als passats premis<br />
"Euterpe") i acudí al Certamen de Bejís, obtenint el<br />
tercer premi i el primer en Passa-carrer. I la seua<br />
etapa amb l'Orquestra la tancà amb un concert en el<br />
Palau de la Música, estrenant , junt a la”Coral<br />
Polifónica Calasanz” y el “Orfeón Polifónico<br />
"Torrent" del Círculo Católico” un Requiem “ In<br />
Memoriam” de Salvador Doménech Barrachina.<br />
En cada concert intentava fer alguna cosa nova,<br />
fent que els músics s'esforçaren molt però també es<br />
divertiren. Així que el seu mètode era un de cal i<br />
altra d'arena. Amb la Banda Juvenil viatjà a Itàlia,<br />
a Madrid i feren convivències, igual que amb<br />
l'Orquestra, per seguir aprenent però també unint<br />
més els components d'ambdúes agrupacions.<br />
Ildefonso ens ha deixat una bona "cantera", no sé si<br />
arribaran a ser grans músics, però sí puc assegurar<br />
que seran grans persones.<br />
Tots necessitàvem un canvi radical per trencar la<br />
monotonia i tenir nous al·licients. Luis Serrano vingué<br />
amb idees noves i moltes ganes de treballar<br />
amb la Banda Titular. Començà a poc a poc, quasi<br />
sense elevar la veu, conseguint la motivació de tots<br />
i com a resposta aconseguí una gran assistència als<br />
assajos. Ens ensenyà que la música va més enllà de<br />
la de banda, que hi ha moltes combinacions per fer<br />
música i és molt divertit i interessant fer-ho amb<br />
altres agrupacions.<br />
18<br />
Santa Cecília 2004<br />
Un bon músic no és aquell que toca totes les notes i les interpreta correctament, també és<br />
aquell que sap tocar en grup, escoltar el company, respetar el director, la societat i qualsevol<br />
dels seus components. Aquell que té cura del material i que es preocupa que a l'hora de l'assaig<br />
o als concerts estiguen els papers, faristols i cadires.<br />
Ens sorprengué any rere any amb els seus concerts<br />
de Nadal, superant-se en cadascun d'ells.<br />
Participà en el Certamen de Cullera i després de<br />
75 anys dugué la Banda a la secció Especial del<br />
Certamen Internacional de València, obtenint en<br />
ambdós el segon premi.<br />
Composà vàries obres per a l'agrupació.<br />
"Memorias de un Hombre de Ciudad", obra lliure<br />
del Certamen de València i "Concert Tango", obra<br />
per a Saxo alt i Banda (dedicada a un dels nostres<br />
músics, Carlos Marquina) que fou una de les obres<br />
que s'interpretaren en el seu concert d'acomiadament<br />
al Palau de la Música.<br />
Gràcies per obrir-nos un poc la mentalitat<br />
musical, pels moments que hem disfrutat amb la<br />
música i les teues idees, per les ganes que tenies de<br />
treballar i les que ens transmities. Sé que de<br />
vegades et costà molt convéncer la gent i obtenir el<br />
seu recolçament, però els resultats sempre foren<br />
excel·lents, sorprenent a tots.<br />
Per últim nomenar a Octavio Gamón, director de<br />
l'Orquestra d'Iniciació, sols estigué amb nosaltres<br />
un curs, però tots els membres de la seua agrupació<br />
destaquen d'ell la paciència que tenia, el bon mestre<br />
que és i sobretot bona persona.<br />
Ens deixaren mal sabor de boca quan digueren<br />
que se n'anaven, ja que apart de directors s'havien<br />
convertit en amics. Molta sort als tres, açò no ha<br />
sigut més que una etapa del vostre camí, espere que<br />
hageu aprés i disfrutat tant com nosaltres. Però no<br />
sentiu açò com una cosa de pas, sinó com la vostra<br />
casa i sapiau que sempre les portes estaran obertes<br />
per a vosaltres ja que formeu part de la nostra<br />
història i dels nostres cors.<br />
Mariam Claramonte
Santa Cecília 2004<br />
El Cor del Cim<br />
El Cor <strong>CIM</strong> de <strong>Benimaclet</strong>, des de la seua creació a l'any 1996, està format per socis o persones<br />
relacionadas amb el <strong>CIM</strong>, totes elles amants de la música vocal; entre els nostres components<br />
uns tenen coneixements musicals i altres no, però açò últim ho suplim amb molta<br />
oïda, dedicació i esforç per a conseguir uns resultats satisfactoris.<br />
A hores d'ara, el Cor <strong>CIM</strong> compta amb 28 membres<br />
de quatre veus diferents, d'edats comprengudes<br />
entre els 35 i els 65 anys. Totes estes veus<br />
estan dirigides per la directora, Esther Osés<br />
Guerrero, que és una gran professional amb molta<br />
experiència en la direcció de cors, que a més a més<br />
té molta paciència amb nosaltres, porquè sempre<br />
n'hi ha algun de nosaltres, al qui li costa un poc més<br />
aprendre les cançons.<br />
Al llarg d'estos anys, el Cor ha anat adquirint<br />
experiència en la forma d’interpretar les obres<br />
vocals, de manera<br />
que tenim un repertori<br />
molt variat.<br />
El Cor <strong>CIM</strong>, ha<br />
realitzat durant<br />
aquest any 2004<br />
diversos concerts i<br />
actuacions, com el<br />
que es va realitzar<br />
el dia 25 d'abril a la<br />
Real Parroquia de<br />
los Santos Juanes<br />
de València, amb<br />
motiu d'efectuar un<br />
homenatge a les<br />
víctimes del<br />
terrorisme de l'11<br />
de març de Madrid.<br />
A tal efecte ens<br />
unirem més de 20<br />
cors de la Comunitat Valenciana, per mostrar la<br />
nostra solidaritat amb els qui han sofert les conseqüències<br />
del terrorisme.<br />
També hem realitzat un intercanvi amb el Cor<br />
Societat Musical D'Alboraia.<br />
Altres aspectes és que ens contracten per cantar<br />
Mises i Bodes, cosa que ens agrada molt, perquè<br />
pensem que serà perquè no ho fem molt malament,<br />
especialment enguany, que hem cantat en el Pregó<br />
Cultural de les festes patronals de <strong>Benimaclet</strong> i en<br />
la Missa en honor del Santíssim Crist de la<br />
Providència.<br />
19<br />
Tots els dilluns i dijous, després de sopar,<br />
perquè molts de nosaltres treballem fins molt tard,<br />
tenim assajos amb la nostra directora Esther. Allò<br />
primer que fem és vocalitzar per anar calentant les<br />
cordes vocals, i així cantar millor, després ens separem<br />
per cordes: soprans, contralts, tenors i baixos,<br />
i assagem per separat, per a després en els últims<br />
moments de l'assaig, unir-nos tot el cor i cantar tots<br />
junts.<br />
Tots aquests assajos se'ns fan molt curts, per tan<br />
be com ho passem. La nostra meta és anar avançant<br />
poc a poc, aprenent tècnica vocal i cantar millor.<br />
El cor <strong>CIM</strong> de <strong>Benimaclet</strong> ha d'anar creixent,<br />
per això necessitem la col·laboració de tots vosaltres,<br />
sobretot en els concerts, que ens trobem<br />
molt a soles, volem que vingueu a veure'ns i ens<br />
doneu el vostre recolçament.<br />
Si us agrada cantar i passar-ho be, no dubteu en<br />
apuntar-vos al Cor, som pocs i necessitem més<br />
veus per progressar i pujar el nivell del Cor. Sabem<br />
que sou tímids i canteu molt be en les vostres<br />
cases; pel que us demanen que doneu un pas avant<br />
i s'apunteu al Cor.<br />
Juan Carlos Solano
Després de passar una vida d'èxits i entre el<br />
favor d'algunes de les corts culturalment més refinades<br />
de l'Europa del segle XVIII (Nàpols, Viena,<br />
Sant Petersburg), en un gir de la nit al dia va passar a<br />
habitar tan sols en el miserable espai d'una nota a peu<br />
de pàgina en els llibres sobre Mozart. Trist destí per a<br />
qui en el seu moment va poder superar en fervor del<br />
públic vienés al propi Mozart. Des de la seua mort en<br />
1806 i fins a finals del segle XX, la seua memòria va<br />
quedar com un fantasma, i la seua música callada per<br />
a sempre. Algun article aïllat i les primeres representacions<br />
modernes de les seues obres a Espanya<br />
(L'Arbore di Diana en el Principal de València en<br />
1983, o Una cosa rara en el Liceu en 1991) és tot el<br />
que va quedar del seu record als quasi dos-cents anys<br />
de la mort de qui sens dubte ha sigut un dels compositors<br />
amb major talent de la nostra Història.<br />
El nostre compositor va nàixer a València el 18<br />
de juny de 1754, fill del cantant Francisco Javier<br />
Martín i de Magdalena Soler. Molt poc se sap dels<br />
seus primers vint anys d'existència. És segur que va<br />
servir en la Catedral de València com infantet de cor<br />
entre 1760 i 1764 i pareix que també estigué com a<br />
organista a Alacant. En 1775 el vam trobar a Madrid<br />
treballant per a alguna de les companyies líriques dels<br />
teatres de la capital. En eixe any s'estrena en la<br />
Granja de Sant Ildefons la que probablement siga la<br />
seua primera òpera, Il Tutore Burlato, obra que tres<br />
anys més tard seria adaptada en format sarsuela i<br />
representada a Madrid amb el títol de La Madrilenya,<br />
o El Tutor Burlado. En estos anys capitalins va<br />
establir sòlides relacions amb artistes italians i es va<br />
casar amb Oliva Masini, al mateix temps que obtenia<br />
20<br />
Santa Cecília 2004<br />
250 Aniversari del<br />
Naixement del Músic<br />
Valencià Vicent<br />
Martín i Soler<br />
Vicent Martín i Soler és un músic amb qui s'ha comés una gran injustícia ja que ha<br />
romés durant molts anys en l'oblit.<br />
el favor del Príncep d'Astúries, el futur Carles IV, que<br />
li va atorgar el títol de Mestre de Capella i li va<br />
facilitar una generosa pensió per a traslladar-se a<br />
Nàpols, la Meca de tot operista de l'època.<br />
Huit anys, entre 1777 i 1785, passaria Martín i<br />
Soler en la cort borbònica de Nàpols, anys en què va<br />
consolidar la seua formació i va fonamentar la seua<br />
fama com a compositor. Les seues primeres composicions<br />
napolitanes serien en 1778 ballets que, com Li<br />
Novelli Sposi Persiani o Le inutili precauzioni (sobre<br />
l'argument de El barber de Sevilla), li van guanyar<br />
prompta fama. Aquesta es va acréixer encara més<br />
amb la música composta per a la gran mascarada<br />
pública Il Viaggio del Gran Signore alla Mecca i l'insòlit<br />
Concierto de los Cañones (ambdues obres de<br />
1778), una composició orquestral en la que intervenien<br />
diversos canons autèntics disparats pel Rei i la<br />
seua família, amb tant de gust per part d'estos que<br />
Vicente va aconseguir l'anhelat privilegi d'obrir el<br />
següent Carnestoltes amb una nova òpera, Ifigenia 'in'<br />
Aulide, estrenada en 1779. Nous ballets (Il ratto delle<br />
Sabine) i òperes (Ipermestra) van consolidar la seua<br />
fama en els anys següents, fins al punt que en 1781<br />
estava en disposició d'elegir entre ofertes de diverses<br />
corts italianes per a compondre per als seus teatres.<br />
Va optar per Torí, on va donar a conéixer Andromaca,<br />
una òpera que va aconseguir la insòlita xifra de 22<br />
representacions seguides. Mentrestant, altres òperes<br />
seues sonaven ja en Lucca, Florència i Pàdua. Durant<br />
els següents quatre anys van aparèixer més èxits com<br />
L'amore geloso (1782), In amor ci vuol destrezza<br />
(1782), Vologeso (1783), La Dora Festeggiante<br />
(1783), el ballet Cristiano II rè di Danimarca
(Venècia, 1783), l'oratori Philistaei a Jonatha Dispersi<br />
(1784) o les òperes Le burle per amore (1784) i La<br />
Vedova Spiritosa (Parma, 1785). El seu nom sonava<br />
ja als millors teatres italians i la seua fama passava els<br />
Alps. Estant a Venècia, en la tardor de 1785, li va<br />
arribar una atractiva oferta de la senyora Isabel<br />
Parreño, Marquesa del Pla i esposa de l'ambaixador<br />
espanyol en la cort austríaca, per a desplaçar-se a<br />
Viena, ciutat en què l'òpera italiana era la reina incontestable<br />
dels gustos imperials i del favor dels seus<br />
habitants. I allí que es va desplaçar qui per llavors ja<br />
era conegut com a Martini el Spagnuolo.<br />
Vicent va arribar a una Viena que, en el terreny<br />
operístic, estava entregada sense resistència al gènere<br />
italià. Com procedent d'Itàlia i amb el seu currículum<br />
italià, Martín i Soler va poder<br />
encaixar bé en tal panorama, si<br />
bé al principi hauria de lluitar<br />
contra les reticències del grup<br />
dels italians a compartir amb<br />
ningú més el pastís de les produccions<br />
operístiques cortesanes.<br />
El valencià, no obstant<br />
això, comptava amb la protecció<br />
de l'ambaixadora espanyola qui,<br />
mercé a la seua bona relació<br />
amb l'Emperador, va aconseguir<br />
que éste li encarregara a<br />
Lorenzo Dóna Posa't un llibret<br />
per a Vicent. I així és com<br />
començà la relació entre els dos.<br />
Per similitud de caràcters (gust<br />
pels desafiaments, concepció<br />
lúdica de l'existència, vena<br />
aventurera, afició pel gènere<br />
femení) i per altres aspectes que<br />
els van unir (estos dos eren<br />
estrangers en una cort estranya), una autèntica purna<br />
va sorgir entre els dos. Dóna Posa't sempre va portar<br />
en la seua memòria els més afectuosos records de<br />
Martini (a qui equiparava amb Mozart en mèrits artístics),<br />
mentre que el valencià va poder comptar per<br />
arravatadors èxits les seues col·laboracions amb el<br />
dissolut abat. Els tres anys vienesos serien els<br />
moments de major glòria per a l'antic infantet de cor.<br />
El 4 de setembre de 1786, amb només dos o<br />
tres setmanes per a la seua composició, s'estrenava Il<br />
burbero di buor core, i el 17 de novembre de 1786 es<br />
va estrenar Una cosa rara, ossia Bellesa ed Onestà, el<br />
més gran èxit en tota la vida professional de libretista<br />
i compositor. El llibret de l'òpera era un tema espanyol<br />
tret d'una comèdia de Gomez de Guevara El vestuari<br />
a l'espanyola havia sigut finançat per l'ambaixadora<br />
i una vertadera febra per l'espanyol es va desplegar<br />
per la cort, especialment les dones, que no volien<br />
21<br />
Santa Cecília 2004<br />
veure una altra cosa que no fóra la Cosa rara i vestirse<br />
de la mateixa forma que les intèrprets. La següent<br />
òpera L'Arbore di Diana va estrenar-se l'1 d'octubre<br />
de 1787, amb un èxit encara més apoteòsic que el de<br />
l'any anterior.<br />
A finals d'estiu de 1788 aconseguia un notable<br />
èxit en Sant Petersburg Una cosa rara. En coincidència<br />
amb la renúncia de Sarti, Caterina II li va oferir al<br />
valencià el lloc de compositor de cort, amb especial<br />
encàrrec de compondre òperes. L'oferta era atractiva<br />
per quant suposava de seguretat econòmica, així que<br />
fins a Rússia que es va encaminar el nostre compositor.<br />
El seu primer encàrrec seria posar-li música a un<br />
text de la pròpia Caterina II i que ridiculitzava la figura<br />
rival de Gustau III de Suècia: al gener de 1789<br />
pujava a escena Gorè Bogatyr<br />
Kossomètovich, primera d'una<br />
sèrie d'òperes en rus<br />
(Piesnnolubié, Fedoul ci dietmi)<br />
que, al costat de les seues composicions<br />
anteriors més<br />
conegudes (representades sovint<br />
també en rus), van fonamentar la<br />
seua posició durant els anys<br />
següents. No obstant això, el<br />
retorn de Giuseppe Sarti com a<br />
Mestre de la Capilla de la Cort<br />
va aombrar en 1793 el panorama<br />
de Martín i Soler, que va optar<br />
per acceptar la crida del seu<br />
amic Dóna Posa't, llavors a<br />
Londres. Durant dos anys, el<br />
valencià i el venecià van reprendre<br />
la seua col·laboració, amb<br />
noves creacions com La capricciosa<br />
corretta o L'isola del<br />
piacere. El fracàs d'esta última i<br />
la ruptura entre Martín i Dóna Posa't portarien al nostre<br />
valencià a fer de nou les maletes cap a la llunyana<br />
cort russa en 1796. Els deu anys que li restaven de<br />
vida els passaria a Sant Petersburg en una ombra cada<br />
vegada més allargada, dedicat bàsicament a<br />
l'ensenyança en el conservatori de Smolna i a compondre<br />
alguns ballet per a Lepicq (Tancrède, Li retour<br />
de Poliorcète) i només una òpera més, La Festa del<br />
villaggio (1798). Va morir el 30 de gener de 1806. En<br />
la seua làpida del cementeri de Wassili-Ostrof, els<br />
seus amics van manar inscriure aquestes paraules que<br />
ben poden servir de colofó a esta precipitada<br />
retrospectiva: "Admirat en les principals ciutats i<br />
corts d'Europa tant pel seu talent com per les seues<br />
belles i nobles qualitats morals".<br />
Enrique Vázquez
Entrevista a<br />
Paco Torrent<br />
En cada número de Magacim, intentem incloure<br />
entrevistes a persones que relacionades d'una o altra<br />
manera amb la nostra societat tenen alguna cosa<br />
interessant a dir-nos, en alguns casos com aquest,<br />
són companys de la nostra banda de música que es<br />
dediquen professionalment a la docència o a la<br />
interpretació musical, i açò fa que estiguen treballant<br />
i residint fora de<br />
València.Si sempre és un plaer i<br />
un orgull formar part de l'equip<br />
que fem aquesta revista, n'hi ha<br />
moments que el nostre treball en<br />
ella encara resulta més satisfactori,<br />
un d'aquestos moments ha<br />
sigut el tenir l'oportunitat de<br />
xarrar una vegada més sobre la<br />
nostra Societat amb Paco<br />
Torrent, un dels companys de la<br />
banda dels qui a més a més puc<br />
dir que ens unix una amistat<br />
personal des de xiquets.<br />
Si reproduírem una de les<br />
nostres converses sencera,<br />
podríem necessitar totes les<br />
pàgines de la revista, però de<br />
varios números, a part que haurien<br />
passatges que no serien<br />
"reproduïbles". Per això hem optat per fer una espècie<br />
de qüestionari, en el qual li he demanat respostes<br />
concretes a preguntes igualment concretes.<br />
Abans de passar a elles, vull expresar-li el meu<br />
agraïment a ell, com a la resta d'entrevistats, per<br />
prestar-se a col·laborar amb nosaltres, fent<br />
públiques a lgunes de les seues opinions i<br />
inquietuds.<br />
22<br />
Santa Cecília 2004<br />
En cada número de Magacim, intentem incloure entrevistes a persones que relacionades d'una o altra manera amb<br />
la nostra societat tenen alguna cosa interessant a dir-nos, en alguns casos com aquest, són companys de la nostra banda de<br />
música que es dediquen professionalment a la docència o a la interpretació musical, i açò fa que estiguen treballant i<br />
residint fora de València.<br />
Còm i quàn començares a estudiar música?<br />
Comencí als 15 anys de pura casualitat. Jo<br />
anava a esperar al <strong>CIM</strong> al meu amic José Manuel<br />
Company (nét del Sr. Manolo Marqués) que estudiava<br />
solfeig; realment jo m'avorria esperant-lo i<br />
pel contrari, ell eixia de les classes molt content.<br />
Però un d'eixos dies d'espera, vaig veure al meu<br />
pare, qui era per aquella època<br />
membre de la Junta Directiva, i<br />
li preguntí si jo em podia apuntar,<br />
l'home va obrir uns ulls<br />
com a plats, ja que des que yo<br />
tenia 9 anys m'havia insistit<br />
perquè estudiara música, i així<br />
va ser com als cinc minuts ja<br />
estava en la classe de solfeig<br />
amb D. Ramón Ramírez.<br />
Quàn t'adonares que era<br />
algo més que una afició i que<br />
s'anava a convertir en el teu<br />
treball?<br />
Supose que va ocòrrer<br />
d'una forma inconscient.<br />
Evidentment al principi jo no<br />
em plantejava res, sols pretenia<br />
passar-m'ho be, però poc a poc,<br />
la diversió es convertí en afició<br />
i l'afició, en professió.<br />
En la teua casa havia tradició musical, còm es<br />
vivia aquest món?<br />
Doncs molt de prop. El meu pare sentia vertadera<br />
passió per la música i vetllava pels interessos de la<br />
Banda; va ser músic "amateur" des dels 9 anys i<br />
com he dit adés va formar part de la Directiva del<br />
<strong>CIM</strong>.
Conta'ns alguna anècdota que recordes dels<br />
teus temps de músic en actiu del <strong>CIM</strong> de<br />
<strong>Benimaclet</strong>, abans de ser professional<br />
Més que una anècdota, recorde un fet<br />
entranyable per a mi, i este és que el primer concert<br />
que doní com a membre de la Banda, va ser l'últim<br />
que donà el meu pare.<br />
Estigueres de professor en l'escola del <strong>CIM</strong>,<br />
com va ser eixa experiència? Quins records<br />
guardes d'aquella època?<br />
L'experiència va ser esgotadora; dic açò perquè<br />
des del segon any que doní classes, estiguí jo a soles<br />
a càrrec de tota l'escola d'educands, donava solfeig<br />
(ara Llenguatge Musical) des del primer curs fins el<br />
quart, i com que no toque el piano vaig fer vertaders<br />
esforços per ensenyar als xiquets de la millor<br />
manera possible. Crec que són ells els qui deurien<br />
contestar a la pregunta i dir en definitiva si l'experiència<br />
fou positiva o no.Personalment recorde<br />
l'època com un moment de molt de treball, de compromís<br />
amb el <strong>CIM</strong> i per supost de molta il·lusió.<br />
Parla'ns de la teua vida professional<br />
Professionalment em considere una persona afortunada<br />
perquè faig el que m'agrada i damunt em<br />
paguen. Concretament, done classes d'oboè al<br />
Conservatori Professional de Música de<br />
Majadahonda (Madrid) i açò ho compagine amb<br />
col·laboracions amb distintes orquestres (les que em<br />
criden, ja! ja!) Què més puc demanar?<br />
Còm es veu la música valenciana des de<br />
Madrid, tant pels valencians com pels que no ho<br />
són?<br />
Pels valencians, amb orgull, i pels que no ho són,<br />
amb respecte.<br />
23<br />
Santa Cecília 2004<br />
Des de la teua experiència, primer des de dintre<br />
i ara des de la distància, però no havent perdut<br />
la relació amb la teua Banda, còm veus el<br />
món de les Societats Musicals? Tenen una raó de<br />
ser i futur, o són quelcom d'altre temps?<br />
Per supost que tenen una raó de ser.<br />
Personalment crec que les Societats realitzen una<br />
labor digna de destacar. Són les que fomenten i<br />
potencien la música als pobles podríem dir "al per<br />
major", i consequència d'açò és que actualment, la<br />
majoria d'orquestres espanyoles tenen un gran<br />
número de músics valencians, sobre tot en la secció<br />
de vent. També els conservatoris de tota Espanya<br />
estan replets de músics valencians i açò ha sigut<br />
possible, en la meua humil opinió, gràcies a la labor<br />
de les Societats Musicals.<br />
Què prefereixes, interpretar o ensenyar?<br />
Interpretar.<br />
Què vols afegir d'alguna cosa que no hajem<br />
parlat?<br />
Crec que res més.<br />
Després de la nostra xarrada, i com ja venim fent<br />
en anteriors entrevistes, sotmetem al nostre amic<br />
Paco, al test indiscret. No anàvem a deixar que es<br />
lliurara d'ell.<br />
Amb aquest test, mitad en sèrio mitad en broma,<br />
i sense voler ser pretenciosos, el que perseguim és<br />
que siga una ferramenta per a conèixer un poc més<br />
i millor els nostres entrevistats.<br />
TEST INDISCRET<br />
MÚSICA PREFERIDA. El Jazz vocal<br />
COMPOSITOR PREFERIT. Beethoven<br />
ESCRITOR PREFERIT. José Saramago<br />
AFICIONS. Fer la siesta<br />
FET HISTÒRIC PREFERIT. La instauració<br />
de la democràcia<br />
MENJAR I BEGUDA PREFERIDES. La<br />
Paella i un bon tinto de La Ribera del Duero<br />
REFORMA QUE CREC NECESSÀRIA. La<br />
del meu edifici en la meua casa de Madrid<br />
SI TORNARA A NÀIXER SERIA... No ho sé,<br />
però millonari segur<br />
NECESSITE DORMIR... Un munt d'hores<br />
ALLÒ QUE MÉS ME MOLESTA ÉS... La<br />
hipocresia i la intolerància<br />
EL MEU VICI OCULT A tú te'l vaig a dir. Ja!<br />
Ja!<br />
FRASE ORIGINAL "Cada qual és cada qui i<br />
sis mitja dotzena" o també, "A grans mals grans<br />
remeis"<br />
Enrique Vázquez
Santa Cecília 2004<br />
Miquel Marín i Ramon. 1r premi del<br />
“I Concurso de Jovenes Intérpretes<br />
Villa de Castellnovo” Final dia 30 de maig de 2004<br />
Una vegada més tenim l'oportunitat de destacar des d'aquestes pàgines, l'activitat d'un membre<br />
de la nostra Societat, en aquesta ocasió es tracta de Miqui Marín, un jovenísim alumne de bombardí<br />
de la nostra escola que no pot tenir cap queixa d'aquest últim estiu, ni ell, ni els seus pares, ni tampoc<br />
el seu professor en la nostra escola Ildefonso Carretero.<br />
Finalitzava el curs de la nostra escola d'aprenents<br />
obtenint com qualificació final en instrument<br />
Matrícula d'Honor, que hem de destacar que és<br />
l'única al menys que tingam notícia recent en<br />
l'escola. Després d'aquest èxit, passava la prova<br />
d'accés al grau mitjà del Conservatori Municipal<br />
José Iturbi de València, i encara el quedaven ganes,<br />
forces i temps per a presentar-se al<br />
I Concurs de Joves Intèrprets<br />
"Villa de Castellnovo", del qual<br />
obtenia el primer premi en la seua<br />
categoria, per a intèrprets de fins<br />
12 anys.<br />
Hem volgut que fora el propi<br />
Miqui, qui ens contara un poc com<br />
és ell mateix i en què ha consistit<br />
aquest concurs.<br />
1) Com va ser que et presentares<br />
a aquest concurs?<br />
Perquè el meu professor<br />
Ildefonso em donà un imprés per a<br />
un concurs en un poble que es diu<br />
Castellnovo, i de casualitat és el<br />
poble on estiuege i no m'havia adonat que el feien.<br />
2) Quines obres interpretares i com va ser la<br />
dinàmica de les proves?<br />
En la primera prova, vaig interpretar l'obra<br />
Poeme de Clarissê, amb la qual vaig passar a la<br />
final que se celebrà dues setmanes després. Eixe<br />
dia participarem una clarinet, una saxòfon i jo. Vaig<br />
tocar la Sonata en La menor de Marcello.<br />
3) Com et vas sentir? Quina ha estat la teua<br />
experiència?<br />
Ha sigut la primera vegada que em presente a un<br />
concurs i em va agradar molt encara que es passen<br />
uns pocs de nervis, però els 300 euros de premi<br />
valien la pena.<br />
4) Quins estudis estàs cursant de música i<br />
escola?<br />
24<br />
Des dels sis anys porte estudiant bombardí amb<br />
Ildefonso. Estic fent primer de Grau Mitjà al<br />
Conservatori Municipal José Iturbi i primer d'ESO<br />
al Col·legi Pare Català.<br />
5) Què t'agrada més, estudiar música o l'escola?<br />
La música m'agrada molt, però també m'agraden<br />
les matemàtiques i l'educació física.<br />
També jugue en l'equip d'infantils<br />
de l'Sporting de <strong>Benimaclet</strong>.<br />
6) I jugar a la consola?<br />
Moltíssim, m'han de controlar<br />
els meus pares per que estudie,<br />
encara que entre setmana no tinc<br />
temps per a jugar.<br />
7) Eres molt jove, però et<br />
planteges la música com a alguna<br />
cosa més que un hobby?<br />
La música m'agrada molt i<br />
voldria arribar a ser director d'una<br />
banda.<br />
8) Estàs en la Banda Juvenil.<br />
Com s'ho passeu en ella?<br />
Ens ho passem molt bé. Encara que enguany per<br />
l'horari del Conservatori no podré anar als assajos.<br />
Tinc molts amics, especialment en el metall i la<br />
percussió.<br />
9) A l'Escola de Música del <strong>CIM</strong>, el passat<br />
curs obtingueres Matrícula d'Honor. Com es fa<br />
això?<br />
Esforçant-me i estudiant molt perquè havia de<br />
fer la prova d'accés al Grau Mitjà. A més voldria<br />
agrair a Ildefonso i al seu germà Javi per l'ajuda que<br />
m'han donat per a guanyar aquest concurs (encara<br />
els en dec un esmorzar).<br />
Enrique Vázquez
Club d´Escacs Cim<br />
<strong>Benimaclet</strong><br />
Escola del Cim<br />
L'escola d'escacs va vent en popa. Els nombrosos<br />
tornejos individuals infantils compten, de<br />
manera sistemàtica, amb la participació de jugadors<br />
del <strong>CIM</strong>, i, en la majoria dels casos, amb presència<br />
entre els prime ros llocs.<br />
Meliana, Alaquàs, Ibi, Segorb,<br />
Sagunt, Torrent, Puçol,... han sigut<br />
localitats on el <strong>CIM</strong> <strong>Benimaclet</strong> ha<br />
estat representat.<br />
Les edats dels alumnes, a més,<br />
s'han ampliat. Des de el "jovençà"<br />
Iván (fill dels conserges del bar, que<br />
amb 5 anys ja ha participat en el seu<br />
primer torneig oficial), s'abracen<br />
totes les edats del registre infantil.<br />
Hui per hui, tenim, entre altres,<br />
al campió provincial sub-12 (Cessar<br />
Jiménez), campió del circuit infantil<br />
autonòmic de partides ràpides (Carles Navarro),<br />
tercer classificat en el mateix circuit autonòmic<br />
sub-14 (Javier Castellote), subcampió en el circuit<br />
sub-16 (alvaro Ribes),...<br />
Animar-vos des d'ací a tots aquells que vos agrada<br />
els escacs a unir-vos a nosaltres.<br />
Equip Infanti... A per Totes!<br />
El equipo infantil del <strong>CIM</strong>, que quedó campeón<br />
en la fase provincial por equipos esta primavera,<br />
debe disputar la final autonómica el 16 de octubre<br />
(esta final ya se habrá jugado cuando leáis esta<br />
revista). En esta final autonómica participaran los 6<br />
mejores equipos en las fases provinciales: Enric<br />
Valor y Novelda de Alacant, y Cullera, Gandía,<br />
Camp de Morvedre y <strong>CIM</strong> <strong>Benimaclet</strong> de Valencia.<br />
Nuestros chavales tienen en el Camp de Morvedre<br />
a su gran enemigo a batir. Esperemos poder llevarnos<br />
una alegría, confirmando todo lo demostrado<br />
hasta ahora.<br />
Tambien el equipo infantil marcha primero en el<br />
circuito de partidas rápidas por equipos de la<br />
Comunidad, seguidos a corta distancia del mismo<br />
Camp de Morvedre (y mas lejos por equipos como<br />
Valencia, Alaquas, Cullera,...). Tras 4 pruebas<br />
(Manises, Alboraia, Segorb y Benidorm), el <strong>CIM</strong><br />
ha obtenido dos primeros puestos, por otros dos del<br />
Camp de Morvedre. En diciembre, en la ciudad de<br />
Valencia, será la última y definitiva prueba.<br />
25<br />
Santa Cecília 2004<br />
Resum de la temporada<br />
Una vegada finalitzada la temporada, és hora<br />
segurament de fer balanç. El Club ha crescut en<br />
nombre de jugadors federats i socis.<br />
Tres equips del <strong>CIM</strong> han aconseguit jugar la promociód'as-<br />
cens. L'equip<br />
A, per a<br />
ascendir de 1a<br />
provincial a<br />
s e g o n a<br />
autonòmica, i<br />
el B i C per a<br />
ascendir de 2a<br />
provincial a 1a<br />
provincial.<br />
I no ha<br />
pogut ser. El<br />
primer equip,<br />
després de derrotar al Benifaió en la primera fase de<br />
la promoció, li va tocar enfrontar-se amb un dur<br />
Cercle Mercantil de Castelló, a què no vam poder<br />
superar.<br />
Els dos equips de segona han caigut enfront de<br />
Xeraco i Rocafort.<br />
En fi, la pròxima temporada, amb alguns<br />
reforços que tenim previstos, esperem donar el salt<br />
definitiu a les primeres categories.<br />
Jugadors famosos<br />
Són molts els famosos per altres motius que han<br />
jugat als escacs. Vos posem una breu selecció:<br />
Sobirans i polítics: Alfons XIII, Amadeo de<br />
Savoia, Bismarck, Fidel Castro, Federico el Gran<br />
de Rússia, Luís Felipe d'Orleans, Felip II<br />
d'Espanya, Franklin, Lenin, Lincoln, Lluís XIV,<br />
Robespierre...<br />
Guerrers: Alexandre El Gran, Carlemany, Che<br />
Guevara, Murat, Napoleó,...<br />
Escriptors: Balzac, Goethe, Visen, Larra,<br />
Nabokov, Walter Scott, Schiller, Shakespeare,<br />
Tolstoi, Turgueniev,…<br />
Filòsofs: Diderot, Engels, Leibniz, Marx,<br />
Rousseau, Unamuno, Voltaire...<br />
Músics: Mendelssohn, Prokofiev, Rimsky-<br />
Korsakov, Schumann...<br />
Científics: Euler, Ramon i Cajal, Sassure,…<br />
Carles Navarro (sub-12), Miquel Brocal (sub-8) y Alvaro<br />
Ribes (sub-16), tres representants del <strong>CIM</strong> en la final<br />
d'escacs de Nou Centre 2004.
Santa Cecília 2004<br />
Les Columnes<br />
del Saló<br />
Sí, les Columnes del Saló, com si foren quatre genets d'una simfonia amb els seus quatre<br />
moviments, quàntes coses hauran vist i oit, quàntes històries tindran en el seu haver al llarg<br />
de molts anys de vida.<br />
Les anècdotes de tota índole són testimonis muts<br />
de tot allò, bo i roí, que les seues esbeltes figures<br />
podrien contar.<br />
Bones vesprades de música de qualitat, tertúlies<br />
de persones que han deixat petjada al llarg de les<br />
seues vides, vesprades d'entreteniment amb els jocs<br />
de saló per a les persones que deixen la seua<br />
presència entre les seues taules, per passar la<br />
vesprada d'una forma amena, i deixar passar el<br />
temps en aquelles persones que foren tot activitat<br />
laboral i que en estos moments necessiten d'alguna<br />
cosa per a que les hores siguen més curtes i així<br />
passen els dies, que a pesar de ser tots iguals, es<br />
diferencien per les xicotetes coses quotidianes, i al<br />
arribar la nit tanquen les portes i reflexionen fins<br />
l'endemà.<br />
També hauran vist aquell xiquet, que penjat de<br />
la butxaca dels pantalons del seu tio, l'acompanyava<br />
als assajos de la banda de música, per poder<br />
oferir després als socis, el sacrifici dels seus molts<br />
dies que al final de la jornada laboral, aixafaven els<br />
instruments fins arribar a dominar-los amb gran<br />
soltura i altres vegades, amb gran mestratge, totes<br />
aquelles composicions que els directors de torn<br />
exigien el seu perfeccionament.<br />
També hauran vist a aquell adolescent al qual<br />
sols l'interesaven els concerts de la banda perquè<br />
l'encantava la música i no s'atrevia a dir a ningú que<br />
volia ser músic, per poder interpretar totes aquelles<br />
melodies que tant li agradaven.<br />
Segurament hauran vist aquell pare de família<br />
que acompanyava als seus fills perquè perfeccionaren<br />
els seus coneixements musicals per poder<br />
algun dia interpretar eixa música, eixa melodia<br />
encisadora que calma l'ànim i reproduix una bellesa<br />
interior que és difícil de narrar, però que després<br />
26<br />
d'un concert de bona música, la pau interna és com<br />
un toll d'aigua clara, neta, quieta, uniforme, malenconiosa<br />
i alhora inquieta, però totalment plaent i<br />
innoblidable.<br />
Per descomptat, també hauran vist aquella persona<br />
que ja entrada en anys, entra per fer algun<br />
intent de música i poder compensar la seua gran<br />
decepció per no haver sabut interpretar-la en el seu<br />
moment i amb la soltura del seus avantpassats.<br />
Totes estes coses i altres moltes més han vist les<br />
Columnes del Saló, històries, murmuris, paraules<br />
d'amor entre joves que amen la música i alhora<br />
s'entendrixen els seus cors amb la passió dels pentagrames<br />
de l'amor que interpreten a la perfecció.<br />
Al llarg de tants anys part de la història de<br />
<strong>Benimaclet</strong> estarà en els seus solcs de ciment,<br />
doncs no és estrany que al menys en la seua<br />
primera mitad de vida, pràcticament tot <strong>Benimaclet</strong><br />
sentia el "Casino" com propi i/o part de les seues<br />
vides d'una manera o d'altra estava relacionada amb<br />
el "Casino", que per aquest nom se l'ha conegut<br />
sempre.<br />
Amb l'esperança que puguen veure moltes coses<br />
més en la seua ja dilatada vida, confiem que les<br />
Columnes del Saló, igual com els quatre espais de<br />
les línies d'un pentagrama, sàpiguen plenar-los de<br />
vivències, anècdotes, concerts i de tantes i tantes<br />
coses més que es poden realitzar entre la gente que<br />
ama la música i el seu entorn, que ens continuen<br />
vigilant carinyosament i oferint molts dies de glòria<br />
musical i d'història del nostre <strong>Benimaclet</strong>, al qual<br />
amem d'una forma entranyable i filial que com<br />
bons fills desitgem el millor per als nostres majors.<br />
José Manuel Pérez Díaz
Santa Cecília 2004<br />
Notícies<br />
Restauració de la Imatge de Santa Cecília.<br />
Durant aquest estiu i amb motiu del 50 aniversari que<br />
venim celebrant de les festes que la nostra Societat dedica a<br />
la patrona de la música Santa Cecília, s'ha procedit a restaurar<br />
la imatge que POSEÏM.<br />
Aquesta imatge presidí per primera vegada els actes en el<br />
seu honor el 1953, la seua realització fou una idea d'en José<br />
Sanmartín Zarzo, qui igualment s'encarregà de promoure una<br />
derrama entre els socio per sufragar el gast i poder encarregar-la.<br />
El 1971, fou restaurada per primera vegada. Com ja ocorregué<br />
aleshores l'encarregat dels treballs de restauració ha<br />
sigut Francisco Greses Almenar, el qual ha realitzat una<br />
autèntica obra d'art. Francisco Greses, a més d'un reconegut<br />
artesà, es dóna la circumstància que és YERNO d'en Pascual<br />
Monsó Duz, promotor i impulsor d'aquesta festa.<br />
Donació de Quadres del Pintor Cortina.<br />
La filla del Pintor FranciscoCortina, Elvira Cortina ha fet<br />
donació a la nostra Societat de tres quadres pintats pel seu<br />
pare.<br />
El pintor FernandoCortina, fill del Mestre Valencià de<br />
pintura Antoni Cortina i Farinos, fou professor de dibuix del<br />
<strong>CIM</strong> de <strong>Benimaclet</strong> a principi del segle passat, quan la noestra<br />
Societat a més de l'escola de música, també albergava<br />
aules d'ensenyament de primària, dibuix, etc. per als xiquets<br />
del barri. Aquesta ha sigut una de les causes que ha motivat<br />
la donació dels quadres, que vénen a sumar-se a un autorretrat<br />
d'aquest pintor que ja era propietat de la Societat, obsequi<br />
del propi pintor.<br />
Pròximament es realitzarà un acte extraordinari d'agraïment<br />
per la dita donació i servirà també com presentació<br />
d'aquestes pintures.<br />
Estrena de l´Obra Concertango en el Palau<br />
de la Música.<br />
El dia 16 de juny, tenia lloc al Palau de la Música de<br />
València, l'estrena de Concertango, concert per a Saxo, obra<br />
de Luís Serrano Alarcón, autor de vàries composicions de<br />
música per a banda malgrat la seua joventut, algunes de les<br />
quals hem tingut ocasió d'interpretar durant el temps que ha<br />
estat como directo al front de la nostra banda.<br />
Aquesta obra, com el seu títol posa de manifest, és un<br />
concert inspirat en la música dels tangos argentins, especial-<br />
27<br />
ment contemporanis. El saxofonista solista fou Carlos<br />
Marquina Domínguez, VETERANO company nostre i músic<br />
professional.<br />
En aquest concert que serví de despedida de Luís Serrano<br />
com director de la nostra Banda Titular després de quasi quatre<br />
anys al front de la mateixa, també participaren la Banda<br />
Juvenil, i un cor format per alumnes de l'Escola d'Educands.<br />
Rodatge de la Pel·lícula Síndrome Laboral.<br />
Passat mes de juliol, els nostres locals es convertiren<br />
durant dos dies en un plató cinematogràfic.<br />
La pel·lícula que el director valencià Sigfrid Monleón<br />
estava rodant en distintes localitzacions de València i pobles<br />
d'el voltant, arribava al nostre musical, per rodar algunes de<br />
les seues escenes.<br />
Amb el títol "Síndrome Laboral", està protagonitzada per<br />
Carmelo Gómez i Mercé Llorens. En ella es conta la història<br />
del tristement célebre Síndrome Ardystil (Neuropatía<br />
Intersticial Difusa), una enfermetat pulmonar provocada pels<br />
treballs d'estampat tèxtil, que provocà la mort i incapacitat<br />
laboral a algunes treballadores en una empresa alacantina.<br />
L'Orquestra Simfònica Juvenil de Medellin<br />
en València.<br />
Com ja hem fet en ocasions anteriors, des d'aquestes<br />
pàgines ens fem eco de l'activitat relacionada amb València,<br />
duu a terme l'Orquestra Simfònica Juvenil de Medellín<br />
(Colòmbia).<br />
El mes de setembre coincidint amb el Dia Internacional de<br />
la Pau i dintre de la campanya "Solidaria 2004 de<br />
Cooperación Internacional al Desarrollo", aquesta orquestra<br />
juvenil oferí al Palau de la Música i amb la presència de l'expresident<br />
colombià Andrés Pastrana, el concert "Suena la<br />
Paz".<br />
Aquesta agrupació reuneix 120 xiquets i joves d'edats<br />
entre 7 i 18 anys de la xarxa d'escoles i bandes de música de<br />
Medellín. Aquests joves són part dels més de 5000 que participen<br />
en les distintes orquestres, bandes i cors organitzats<br />
per l'Ajuntament d'aquella ciutat, que ha conseguit apartar a<br />
tots ells del món de violència i drogues que es viu en aquell<br />
país. Alguns d'aquests joves han canviat un arma per un<br />
instrument musical.<br />
Mitjançant aquesta iniciativa que es porta a terme als barris<br />
més deprimits, s'està educant "una nova generació de<br />
joves, sensibles, pacífics i estructurats, amb un gran compromís<br />
de servei a la comunitat a través de l'art i la convivència.
Imatge de Santa Cecilía restaurada enguany amb motiu del<br />
50 aniversari de la creaciò de les Clavariesses.